справа № 362/3648/24
головуючий у суді І інстанції Кравченко Л.М.
провадження № 22-ц/824/6511/2025
суддя-доповідач у суді ІІ інстанції Мостова Г.І.
 
ПОСТАНОВА
Іменем України
 
06 серпня 2025 року                                                                  м. Київ
Київський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:
головуючого судді: Мостової Г.І.,
суддів: Березовенко Р.В., Лапчевської О.Ф., 
за участі секретаря судового засідання Лазоренко Л.Ю.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за апеляційною скаргою Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «ЕЛІТ ФІНАНС» на ухвалу Васильківського міськрайонного суду Київської області від 26 листопада 2024 року
за заявою представника ОСОБА_1 - адвоката Гаврилюк Марини Вадимівни про забезпечення позову
у справі за позовом ОСОБА_1 до Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «ЕЛІТ ФІНАНС», третя особа без самостійних вимог: приватний нотаріус Івано-Франківського міського нотаріального округу Личук Тарас Володимирович, приватний виконавець виконавчого округу Закарпатської області Зейкан Віталій Ласлович, про визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню, -
в с т а н о в и в :
У травні 2024 року до Васильківського міськрайонного суду надійшла позовна заява  ОСОБА_1 до ТОВ «ФК «ЕЛІТ ФІНАНС», третя особа без самостійних вимог приватний нотаріус Івано-Франківського міського нотаріального округу Личук Т.В., приватний виконавець виконавчого округу Закарпатської області Зейкан В.Л., про визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню.
 
У червні 2024 представник ОСОБА_1 - адвокат Гаврилюк М.В. подала заяву про забезпечення позову, у якій позивач просить застосувати заходи забезпечення позову шляхом зупинення стягнення на підставі виконавчого напису нотаріуса № 5803 від 04 грудня 2020 року.
Заява обґрунтована, що позивач звернувся до суду із позовом про визнання виконавчого напису нотаріуса таким, що не підлягає виконанню, при цьому, стверджує, що виконавчий напис №5803 від 04 грудня 2020 року вчинено з грубим порушенням діючого законодавства. Отже, грошові вимоги відповідача до позивача є предметом окремого спору.
 
Ухвалою Васильківського міськрайонного суду Київської області від 26 листопада 2024 року задоволено заяву про забезпечення позову.
Зупинено стягнення у виконавчому провадженні № НОМЕР_1, що здійснюється на підставі виконавчого напису № 5803, вчиненого 04 грудня 2020 року, приватним нотаріусом Івано-Франківського міського нотаріального округу Личуком Т.В.
Ухвала суду першої інстанції мотивована тим, що застосування заходу забезпечення позову шляхом зупиненням стягнення на підставі виконавчого напису, який оскаржується боржником у судовому порядку у повній мірі відповідає законодавству та застосування такого заходу забезпечення позову є саме тим заходом, який є співмірним із позовними вимогами.
 
Не погоджуючись з ухвалою суду першої інстанції, ТОВ «ФК «ЕЛІТ ФІНАНС»подало апеляційну скаргу, у якій просить скасувати ухвалу Васильківського міськрайонного суду Київської області від 26 листопада 2024 року та ухвалити нове судове рішення, яким відмовити у задоволені заяви про забезпечення позову.
Апеляційна скарга обґрунтована тим, що із заяви представника позивача про забезпечення позову вбачається, що вона не відповідає вимогам ЦПК України, а саме: у заяві не зазначено пропозиції позивача щодо зустрічного забезпечення. 
Посилається на те, що стаття 154 ЦПК України не виключає вимогу статті 151 ЦПК України, якою передбачено зазначати пропозиції щодо зустрічного забезпечення. При цьому статтею 151 ЦПК України не встановлено, у чому саме можуть полягати такі пропозиції, а встановлено узагальнююче правило. 
На думку апелянта, позивач, подаючи заяву про забезпечення позову мав обґрунтувати наявність чи відсутність підстав для зустрічного забезпечення позову. 
А тому, враховуючи невідповідність заяви про забезпечення позову вимогам ЦПК України, скаржник вважає, що існує достатньо підстав для скасування ухвали суду першої інстанції про забезпечення позову та наявність правових підстав для повернення заяви про забезпечення позову позивачу.
Від представника ОСОБА_1 - адвоката Гаврилюк М.В. надійшов відзив на апеляційну скаргу, у якому вона просить залишити апеляційну скаргу без задоволення, а ухвалу суду першої інстанції - без змін.
 
Представник ТОВ «ФК «ЕЛІТ ФІНАНС» - Плачид К.О. у судовому засіданні підтримав вимоги апеляційної скарги у повному обсязі.
Представник  ОСОБА_1  - адвокат Беляєв С.А. у судовому засіданні заперечував проти апеляційної скарги.
Інші учасники у судове засідання не з`явилися, про час та місце розгляду справи повідомлені належним чином.
Виходячи з положень статті 13 ЦПК України кожна сторона розпоряджається своїми правами на власний розсуд, у т. ч. правом визначити свою участь в судовому засіданні, а з огляду на положення статті 372 ЦПК України явка до суду апеляційної інстанції не є обов`язковою.
Зважаючи на вимоги частини 9 статті 128, частини 5 статті 130, частини 2 статті 372 ЦПК України колегія суддів визнала повідомлення належним, а неявку такою, що не перешкоджає апеляційному розгляду справи.
 
Колегія апеляційного суду, вислухавши доповідь судді-доповідача, пояснення учасників справи, вивчивши матеріали справи, доводи апеляційної скарги та відзиву на неї, дійшла висновку про таке.
Згідно із частиною 1 статті 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.
Одним із механізмів забезпечення ефективного юридичного захисту є передбачений національним законодавством України інститут вжиття заходів до забезпечення позову.
Частиною 1, 2 статті 149 ЦПК України передбачено, що суд за заявою учасника справи має право вжити передбачених статтею 150 цього Кодексу заходів забезпечення позову.
Забезпечення позову допускається як до пред`явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист, або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду.
Забезпечення позову - це сукупність процесуальних дій, які гарантують реальне виконання рішення суду в разі задоволення позовних вимог.
Заходи забезпечення позову мають тимчасовий характер і діють до виконання рішення суду, яким закінчується розгляд справи по суті. Мета забезпечення позову - це хоча і негайні, проте тимчасові заходи, направлені на недопущення утруднення чи неможливості виконання судового акта, а також перешкоджання спричинення значної шкоди позивачу.
Розглядаючи заяву про забезпечення позову, суд (суддя) має з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, пересвідчитися, зокрема, в тому, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову; з`ясувати обсяг позовних вимог, відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулася з такою заявою, позовним вимогам.
При розгляді заяви про забезпечення позову вирішується лише питання про наявність підстав для вжиття заходів забезпечення позову і не вирішуються матеріально-правові вимоги та наперед результат розгляду справи по суті позову.
Частиною 3 статті 150 ЦПК України встановлено, що заходи забезпечення позову, крім арешту морського судна, що здійснюється для забезпечення морської вимоги, мають бути співмірними із заявленими позивачем вимогами.
При вирішенні питання про забезпечення позову суд має здійснити оцінку обґрунтованості доводів заявника щодо необхідності вжиття відповідних заходів з урахуванням: розумності, обґрунтованості і адекватності заявлених вимог щодо забезпечення позову; забезпечення збалансованості інтересів сторін, а також інших учасників судового процесу; наявності зв`язку між конкретним заходом забезпечення позову і предметом позовної вимоги, зокрема, чи спроможний такий захід забезпечити фактичне виконання судового рішення в разі задоволення позову; імовірності утруднення виконання або невиконання рішення суду в разі невжиття таких заходів; запобігання порушенню у зв`язку з вжиттям таких заходів прав та охоронюваних законом інтересів осіб, що не є учасниками судового процесу.
Предметом позову у цій справі є вимога про визнання виконавчого напису № 5803 від 04 грудня 2020 року, що вчинений приватним нотаріусом Івано-Франківського міського нотаріального округу Лучиком Т.В., таким, що не підлягає виконанню.
В апеляційній скарзі відповідач посилається на те, що заява позивача про забезпечення позову не відповідає вимогам статті 151 ЦПК України, а саме: у заяві не зазначено пропозиції позивача щодо зустрічного забезпечення.
Відповідно до частини 1 статті 154 ЦПК України суд може вимагати від особи, яка звернулася із заявою про забезпечення позову, забезпечити відшкодування збитків відповідача, які можуть бути спричинені забезпеченням позову (зустрічне забезпечення).
Згідно з частиною 7 статті 153 ЦПК України в ухвалі про забезпечення позову суд зазначає вид забезпечення позову і підстави його обрання та вирішує питання зустрічного забезпечення. Суд може також зазначити порядок виконання ухвали про забезпечення позову.
Тобто суд має право, однак, він не зобов`язаний вимагати від особи, яка звернулася із заявою про забезпечення позову, забезпечити відшкодування збитків відповідача.
Реалізація заходів зустрічного забезпечення є правом суду, а не його обов`язком, за виключенням випадків, передбачених частиною 3 статті 154 ЦПК України, відповідно до якої суд зобов`язаний застосовувати зустрічне забезпечення, якщо позивач не має зареєстрованого в установленому законом порядку місця проживання (перебування) чи місцезнаходження на території України та майна, що знаходиться на території України, в розмірі, достатньому для відшкодування можливих збитків відповідача, які можуть бути спричинені забезпеченням позову, у випадку відмови у позові; або суду надані докази того, що майновий стан позивача або його дії щодо відчуження майна чи інші дії можуть ускладнити або зробити неможливим виконання рішення суду про відшкодування збитків відповідача, які можуть бути спричинені забезпеченням позову, у випадку відмови у позові.
На час вирішення судом першої інстанції заяви позивача про забезпечення позову у матеріалах справи були відсутні докази на підтвердження всіх обставин, за наявності яких суд зобов`язаний застосувати зустрічне забезпечення.
У заяві про забезпечення позову зазначено, що позивач має зареєстроване місце проживання адресою: АДРЕСА_1 .
При цьому, невжиття судом першої інстанції заходів зустрічного забезпечення не є абсолютною підставою для скасування вжитих заходів забезпечення позову, оскільки у такому разі відповідно до частини 6 статті 154 ЦПК України особа не позбавлена права звернутися до суду першої інстанції з клопотанням про вжиття заходів зустрічного забезпечення та надати докази, які, на її думку, підтверджують наявність обставин для такого забезпечення.
Перевіривши викладені заявником обставини, виходячи з положень статті 151 ЦПК України, апеляційний суд вважає їх достатніми для обґрунтованого припущення, що невжиття заходів забезпечення може утруднити чи зробити неможливим виконання рішення суду у разі його задоволення, вид забезпечення позову є співмірним з урахуванням співвідношення права (інтересу), про захист якого просить заявник, та інтересів сторін та інших учасників судового процесу.
Відповідно до статті 375 ЦПК України, суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.
Оскаржувана ухвала суду першої інстанції постановлена з додержанням норм матеріального і процесуального права, а тому цю ухвалу необхідно залишити без змін, а апеляційну скаргу - без задоволення, оскільки доводи апеляційної скарги висновків суду першої інстанцій не спростовують.
Питання щодо стягнення судового збору за подачу апеляційної скарги на цій стадії апеляційним судом не вирішується, оскільки розглядається лише процесуальне питання, а не вирішується справа по суті.
Керуючись статтями 367, 369, 374, 375, 381-384 ЦПК України, суд, -
п о с т а н о в и в :
Апеляційну Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «ЕЛІТ ФІНАНС» залишити без задоволення.
Ухвалу Васильківського міськрайонного суду Київської області від 26 листопада 2024 року залишити без змін.
Постанова набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена у касаційному порядку до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.   
 
Дата складення повного судового рішення 14 серпня 2025 року.

 
 
Головуючий                                                              Г.І. Мостова
 
Судді                                                                                              Р.В. Березовенко
 
                                                                                              О.Ф. Лапчевська