ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

21 липня 2025 р.	Справа № 520/2112/25	
Другий апеляційний адміністративний суд у складі колегії:
Головуючого судді: Подобайло З.Г.,
Суддів: Чалого І.С. ,  Ральченка І.М. ,
за участю секретаря судового засідання Кіт Т.Р.

          розглянувши у відкритому судовому засіданні у приміщенні Другого апеляційного адміністративного суду адміністративну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на рішення Харківського окружного адміністративного суду від 20.03.2025, головуючий суддя І інстанції: Лук`яненко М.О., повний текст складено 20.03.25 року по справі № 520/2112/25
          за позовом             ОСОБА_1  
          до            Комунального закладу охорони здоров`я "Обласний центр медико-соціальної експертизи"                    
          про визнання дій протиправними та скасування рішення

ВСТАНОВИВ:
ОСОБА_1 звернувся до Харківського окружного адміністративного суду  з позовом до Комунального закладу охорони здоров`я "Обласний центр медико-соціальної експертиз", в якому просить суд визнати  незаконним та скасувати рішення Комунального закладу охорони здоров`я "Обласний центр медико-соціальної експертиз" (код ЄРДПОУ 03327753, адреса: 61058, місто Харків, вул. Літературна, б. 6) викладене у формі довідки №16 від 25.10.2024 про невизнання інвалідом позивача - ОСОБА_1 .
Рішенням Харківського окружного адміністративного суду від 20 березня 2025 р у задоволенні адміністративного позову відмовлено.
ОСОБА_1 , не погодившись з рішенням суду першої інстанції, подав апеляційну скаргу. В обґрунтування апеляційної скарги посилається на порушення відповідачем порядку призначення та проведення повторного огляду, відповідачем порушено процедуру прийняття спірного рішення. Вказує , що відповідач не є Центральним органом МСЕК МОЗ, він віднесений до пункту 12 вказаного Положення №1317, як обласний МСЕК, до компетенції якого не належить приймання та виконання постанов правоохоронного органу. Проведення повторного перегляду на підставі постанови правоохоронних органів (слідчого) не передбачено вимогами Закону та вказаного нормативного акту. Звертає увагу суду , що для огляду (повторного огляду) він не викликався, стан здоров`я позивача на час прийняття рішення – 25.10.2024р. експертами не досліджувався, огляд позивача станом на 25.10.2024р. не робився. Вважає , що відповідач у даному випадку діяв по за межами своїх повноважень та компетенції, з порушеннями процедури прийняття рішення. Посилаючись на обставини та обґрунтування , викладенні в апеляційній скарзі , просить скасувати рішення Харківського окружного адміністративного суду від 20.03.2025р. по справі №520/2112/25  та постановити нове рішення, яким позовні вимоги задовольнити.
Комунальний заклад охорони здоров`я "Обласний центр медико-соціальної експертиз" подав до суду відзив на апеляційну скаргу , вважає, що суд першої інстанції оцінив докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні, згідно статті 90 КАСУ та прийняв законне, обґрунтоване рішення з додержанням норм матеріального та процесуального права. Просить суд залишити апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення Харківського окружного адміністративного суду від 20.03.2025 - без змін.
З метою повного та об`єктивного розгляду справи, реалізуючи принцип офіційного з`ясування обставин справи ухвалою Другого апеляційного адміністративного суду від 09.06.2025  витребувано у Комунального закладу охорони здоров`я "Обласний центр медико-соціальної експертизи" Висновок медико-соціальної експертизи , складений за результатами проведеної експертної оцінки медичної документації, який є підставою для прийняття оскаржуваного рішення Комунального закладу охорони здоров`я "Обласний центр медико-соціальної експертиз" , викладеного у формі довідки №16 від 25.10.2024 про невизнання інвалідом позивача - ОСОБА_1 ; письмові пояснення з вказанням які документи експертною комісією КЗОЗ "Обласний центр медико-соціальної експертизи" досліджувались і слугували підставою для прийняття оскаржуваного рішення (надати такі документи до суду) , чи повідомлявся позивач про необхідність проходження огляду медико-соціальної експертної комісії.
23.06.2025 Комунальним закладом охорони здоров`я "Обласний центр медико-соціальної експертизи" подано до суду пояснення та  додатки до нього : Лист СБУ від 19.06.2025 про надання копій документів, завірених належним чином, на ОСОБА_1  , копія медико-експертної справи ОСОБА_1 , копія відповіді від КНА «Зміївська ЦРЛ» від 15.10.2024, копія ухвали слідчого суді Шевченківського районного суду м. Києва від 28.09.2024, копія довідки про невизнання інвалідом ОСОБА_1 №16.
4.07.2025 Комунальним закладом охорони здоров`я "Обласний центр медико-соціальної експертизи" подано до суду клопотання про долучення  документів , в якому надано пояснення , що ОСОБА_1 згідно відповіді комунального некомерційного підприємства «Зміївська центральна районної лікарня» за № 1055 від 15.10.2024 не звертався до зазначеного закладу, огляд лікарсько-консультативної комісії (ЛКК) не проходив, на амбулаторному лікуванні не перебував, інші діагностичні обстеження у цьому закладі не проводились. Виписки з медичної карти стаціонарного хворого хвороби за формою 027/о, які начебто видавались комунальним некомерційним підприємством «Зміївська центральна районної лікарня» ОСОБА_1 , додані до матеріалів справи за клопотанням відповідача від 23.06.2025 за № 01-13/598.
Також, звертає увагу , що  довідка про лікування ОСОБА_1 в умовах КОМУНАЛЬНОГО НЕКОМЕРЦІЙНОГО ПІДПРИЄМСТВА ХАРКІВСЬКОЇ ОБЛАСНОЇ РАДИ «ОБЛАСНА КЛІНІЧНА ЛІКАРНЯ» та Виписки з медичної карти стаціонарного хворого хвороби за формою 027/о, видані КОМУНАЛЬНИМ НЕКОМЕРЦІЙНИМ ПІДПРИЄМСТВОМ ХАРКІВСЬКОЇ ОБЛАСНОЇ РАДИ «ОБЛАСНА КЛІНІЧНА ЛІКАРНЯ», які враховані при прийняття спірного рішення та долучені до справи , свідчать , що ОСОБА_1 мав короткий термін спостереження/лікування за вказаними діагнозами – 34 дні в умовах КОМУНАЛЬНОГО НЕКОМЕРЦІЙНОГО ПІДПРИЄМСТВА ХАРКІВСЬКОЇ ОБЛАСНОЇ РАДИ «ОБЛАСНА КЛІНІЧНА ЛІКАРНЯ», що не давало права на встановлення інвалідності без урахування результатів проведених реабілітаційних заходів, хоча згідно п. 4 «Положення про порядок, умови та критерії встановлення інвалідності», затвердженого Постановою Кабінету Міністрів України №1317 від 03.12.2009, комісія приймає документи осіб, що звертаються для встановлення інвалідності, за наявності у них стійкого чи необоротного характеру захворювання, а також у разі безперервної тимчасової непрацездатності не пізніше ніж через чотири місяці з дня її настання чи у зв`язку з одним і тим самим захворюванням протягом п`яти місяців з перервою за останні 12 місяців.
До вказаного клопотання долучені копії Постанови про призначення медико-соціальної експертизи  від 22.10.24 , Висновку розширеної експертної комісії №16» від 25.10.2024  та Витяг з протоколу №1 від 25.10.2024 «Журналу протоколів засідань медико-соціальної експертної комісії» (ф.157-5/о) .
Представник позивача підтримав вимоги та обґрунтування апеляційної скарги , наполягав на її задоволенні.
Представник відповідача підтримав свої заперечення та просив відмовити у задоволенні апеляційної скарги.
Відповідно до ч.1 ст.308 КАС України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.
Заслухавши суддю-доповідача, перевіривши рішення суду та доводи апеляційної скарги, дослідивши письмові докази, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає задоволенню з наступних підстав.
Судом першої інстанції встановлено , що ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , відповідно до акту огляду Медико-соціальної експертної комісії (далі - МСЕК) №705 від 07.03.2023 встановлена ІІ група інвалідності строком до 01 квітня 2025 року, загальне захворювання.
На підставі зазначеного акта Позивачу Міжрайонною Слобідською медико-соціальною експертною комісією КЗОЗ “Обласний центр медико - соціальної експертизи” видано довідку серії 12-ААВ за №609809 від 07.03.2023 року із зазначенням дати чергового переогляду – 07.03.2025 року.
На підставі довідки МСЕК серії 12-ААВ за №609809 від 07.03.2023 року позивачу призначена пенсія по інвалідності, видано посвідчення пенсіонера серії НОМЕР_1 від 06.04.2023 зі строком дії до 31.03.2025.
Довідкою КЗОЗ “Обласний центр медико - соціальної експертизи” про невизнання інвалідом № 16 скасовано позивачу ІІ групи інвалідності з 07.03.2023.
За твердженням позивача, рішенням ГУ ПФУ в Харківській області №204850013975 від 05.11.2024 припинено виплату пенсії позивачу та скасовано рішення від 31.02.2023 за №2048050013975 про призначення позивачу пенсії по інвалідності ІІ групи з дати призначення з 07.03.2023 відповідно до п.п. 1, 5 п. 1 ст. 49 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування".
Позивач, вважаючи протиправним рішення про невизнання особою з інвалідністю протиправним, звернувся до суду з даним позовом.
Відмовляючи у задоволенні позову, суд першої інстанції виходив з того , що процедура прийняття рішення про невизнання особою з інвалідністю ОСОБА_1 не були порушені, оскільки комісія діяла згідно до п. 12 "Положення про медико-соціальну експертизу" затвердженою постановою Кабінету Міністрів України №1317 від 03.12.2009, (яка діяла до 31.12.2024). Перевірка обґрунтованості рішення Міжрайонної Слобідської медико-соціальної експертної комісії КЗОЗ “Обласний центр медико - соціальної експертизи” №705 від 07.03.2023, яким позивачу встановлена ІІ група інвалідності, проводилася відповідачем на підставі пункту 13 Положення про медико-соціальну експертизу, затвердженого Постановою Кабінету Міністрів України від 3 грудня 2009 року № 1317, яким визначені повноваження  Центральної медико-соціальною експертної комісії МОЗ України проводити перевірку обґрунтованості рішень, прийнятих обласними, Київською та Севастопольською центральними міськими комісіями, і в разі необхідності скасовувати їх. Також, посилаючись на вимоги п.п. 1 п. 1 Постанова № 225 (в редакції чинній на момент прийняття спірного рішення) суд першої інстанції вказав , що на період дії воєнного стану медико-соціальні експертні комісії мають право у разі неприбуття особи на огляд приймати рішення заочно за наявними документами, тому відповідачем правомірно прийнято рішення на підставі медичних документів позивача. У спірних правовідносинах Комунальний заклад охорони здоров`я "Обласний центр медико-соціальної експертиз" не позбавлений повноважень щодо прийняття оскаржуваного рішення. Таким чином, судом першої інстанції не встановлено порушення прав позивача при прийнятті рішення Комунального закладу охорони здоров`я "Обласний центр медико-соціальної експертиз", викладене у формі довідки №16 від 25.10.2024 про невизнання інвалідом позивача - ОСОБА_1 .
Колегія суддів не погоджується з висновком суду першої інстанції щодо відмови у задоволенні позову , виходячи з наступного.
Указом Президента України від 24.02.2022 за № 64/2022 «Про введення воєнного стану в Україні», затвердженим Законом України від 24.02.2022 № 2102-IX, в Україні введено воєнний стан з 24.02.2022. У подальшому строк дії воєнного часу продовжений та триває станом на час розгляду справи.
Відповідно до частини 2 статті 19 Конституції України, орган державної влади, місцевого самоврядування та їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, у межах повноважень та у спосіб передбачений Конституцією та законами України.
Спеціальним законом, який визначає основи соціальної захищеності інвалідів в Україні і гарантує їм рівні з усіма іншими громадянами можливості для участі в економічній, політичній і соціальній сферах життя суспільства, створення необхідних умов, які дають можливість інвалідам вести повноцінний спосіб життя згідно з індивідуальними здібностями і інтересами, є Закон України від 21.03.1991 № 875-ХІІ "Про основи соціальної захищеності інвалідів в Україні" (далі - Закон № 875-ХІІ).
Частина 1 статті 2 Закону № 875-ХІІ визначає, що особою з інвалідністю є особа зі стійким розладом функцій організму, що при взаємодії із зовнішнім середовищем може призводити до обмеження її життєдіяльності, внаслідок чого держава зобов`язана створити умови для реалізації нею прав нарівні з іншими громадянами та забезпечити її соціальний захист.
Відповідно до частини 1 статті 3 Закону № 875-ХІІ інвалідність як міра втрати здоров`я визначається шляхом експертного обстеження в органах медико-соціальної експертизи центрального органу виконавчої влади, що забезпечує формування державної політики у сфері охорони здоров`я.
Частиною 2 статті 6 Закону № 875-ХІІ передбачено, що особа (її уповноважений представник) має право оскаржити рішення медико-соціальної експертної комісії, експертних команд з оцінювання повсякденного функціонування особи в порядку адміністративного оскарження відповідно до Закону України "Про адміністративну процедуру" з урахуванням особливостей, встановлених Основами законодавства України про охорону здоров`я, та/або в судовому порядку.
Абзацом 4 частини 1 статті 1 Закону України від 06.10.2015 № 2961-IV "Про реабілітацію осіб з інвалідністю в Україні" (далі - Закон № 2961-IV) передбачено, що інвалідність - це міра втрати здоров`я у зв`язку із захворюванням, травмою (її наслідками) або вродженими вадами, що при взаємодії із зовнішнім середовищем може призводити до обмеження життєдіяльності особи, внаслідок чого держава зобов`язана створити умови для реалізації нею прав нарівні з іншими громадянами та забезпечити її соціальний захист.
Медико-соціальна експертиза - встановлення ступеня стійкого обмеження життєдіяльності, групи інвалідності, причини і часу їх настання, а також доопрацювання та затвердження індивідуальної програми реабілітації особи з інвалідністю (дитини з інвалідністю) в рамках стратегії компенсації на основі індивідуального реабілітаційного плану та комплексного реабілітаційного обстеження особи з обмеженням життєдіяльності (абзац восьмий частини першої статті 1 Закону № 2961-IV).
Постановою Кабінету Міністрів України від 03.12.2009 № 1317 «Питання медико- соціальної експертизи» затверджено Положення про медико-соціальну експертизу (за текстом цієї постанови Положення № 1317) та Положення про порядок, умови та критерії встановлення інвалідності
Відповідно до пункту 3 Положення № 1317 медико-соціальна експертиза проводиться особам, що звертаються для встановлення інвалідності, за направленням лікувально-профілактичного закладу охорони здоров`я після проведення діагностичних, лікувальних і реабілітаційних заходів за наявності відомостей, що підтверджують стійке порушення функцій організму, обумовлених захворюваннями, наслідками травм чи вродженими вадами, які спричиняють обмеження життєдіяльності.
Згідно з пунктом 4 Положення № 1317 медико-соціальну експертизу проводять медико-соціальні експертні комісії (далі комісії), з яких утворюються в установленому порядку центри (бюро), що належать до закладів охорони здоров`я при Міністерстві охорони здоров`я Автономної Республіки Крим, управліннях охорони здоров`я обласних, Київської та Севастопольської міських держадміністрацій.
Приписами пункту 10 Положення № 1317 визначено, що залежно від ступеня, виду захворювання та групи інвалідності утворюються комісії загального та спеціалізованого профілів. До складу комісії входить не менше трьох лікарів за спеціальностями, перелік яких затверджується МОЗ з урахуванням профілю комісії, а також спеціаліст з реабілітації, лікар - психолог або психолог.
Підпунктом 2 пункту 1 Рішення Ради національної безпеки і оборони України від 30.08.2023 «Про військово-лікарську експертизу в Збройних Силах України», уведеним в дію Указом Президента України від 12.09.2023 № 576/2023, визначено Кабінету Міністрів України забезпечити у тримісячний строк провести перевірку робочими групами обґрунтованості рішень медико-соціальних експертних комісій та військово-лікарських комісій щодо встановлення інвалідності, визнання непридатності до військової служби, прийнятих у період дії правового режиму воєнного стану в Україні, введеного Указом Президента України від 24 лютого 2022 року № 64/2022 «Про введення воєнного стану в Україні», затвердженим Законом України від 24 лютого 2022 року № 2102-IX (із змінами); у разі виявлення фактів необґрунтованого прийняття таких рішень - ініціювання їх перегляду у встановленому порядку та інформування за наявності підстав відповідних правоохоронних органів.
Пунктом 12 Положення № 1317 (в редакції чинній на момент прийняття спірного рішення) визначено, що Кримська республіканська, обласні, центральні міські комісії здійснюють організаційно-методичне керівництво та контроль за діяльністю відповідно районних, міжрайонних, міських комісій, перевіряють правомірність прийнятих ними рішень і в разі визнання їх безпідставними змінюють їх.
Таким чином, до повноважень Обласної медико-соціальної експертної комісії віднесено перевірку правомірності прийнятих рішень і в разі визнання їх безпідставними наділено правом змінити такі.
Відповідно до пункту 15 Положення № 1317 Комісії проводять своєчасно огляд (повторний огляд) осіб, що звертаються для встановлення інвалідності, за місцем їх проживання або лікування, у тому числі за місцем їх проживання або місцем перебування у закладах соціального захисту для бездомних осіб та центрах соціальної адаптації осіб, звільнених з місць позбавлення волі, за направленням відповідного лікувально-профілактичного закладу охорони здоров`я після пред`явлення паспорта чи іншого документа, що засвідчує особу.
Відповідно до пункту 17 Положення № 1317 Медико-соціальна експертиза проводиться після повного медичного обстеження, проведення необхідних досліджень, оцінювання соціальних потреб особи з інвалідністю, визначення клініко-функціонального діагнозу, професійного, трудового прогнозу, одержання результатів відповідного лікування, реабілітації за наявності даних, що підтверджують стійке порушення функцій організму, обумовлених захворюваннями, наслідками травм чи вродженими вадами, які спричиняють обмеження життєдіяльності.
Відповідно до пункту 19 Положення № 1317 Комісія проводить засідання у повному складі і колегіально приймає рішення. Відомості щодо результатів експертного огляду і прийнятих рішень вносяться до акта огляду та протоколу засідання комісії, що підписуються головою комісії та її членами і засвідчуються печаткою.
Відповідно до вимог пункту 22 Положення №1317 повторний огляд осіб з інвалідністю з нестійкими, оборотними змінами та порушеннями функцій організму з метою визначення ефективності реабілітаційних заходів, стану здоров`я і ступеня соціальної адаптації проводиться раз на один - три роки. Повторний огляд осіб з інвалідністю, а також осіб, інвалідність яких встановлено без зазначення строку проведення повторного огляду, проводиться раніше зазначеного строку за заявою такої особи з інвалідністю, інших заінтересованих осіб у разі настання змін у стані здоров`я і працездатності або за рішенням суду. Особам, що звертаються для встановлення інвалідності, група інвалідності встановлюється без зазначення строку повторного огляду у разі наявності вроджених вад розумового чи фізичного розвитку, анатомічних дефектів, стійких необоротних морфологічних змін та розладу функцій органів і систем організму, неефективності реабілітаційних заходів, неможливості відновлення соціальної адаптації, несприятливого прогнозу відновлення працездатності з урахуванням реальних соціально-економічних обставин у місці проживання особи з інвалідністю, а також особам з інвалідністю, у яких строк переогляду настає після досягнення пенсійного віку, встановленого статтею 26 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування».
Порядок, умови та критерії встановлення інвалідності медико-соціальними експертними комісіями (далі комісії) визначає Положення про порядок, умови та критерії встановлення інвалідності (в редакції чинній на момент прийняття спірного рішення) .
Відповідно до пункту 3 цього Положення медико-соціальна експертиза проводиться з метою встановлення інвалідності хворим, що досягли повноліття, потерпілим від нещасного випадку на виробництві та професійного захворювання, особам з інвалідністю (далі особи, що звертаються для встановлення інвалідності) за направленням відповідного лікувально-профілактичного закладу охорони здоров`я після проведення діагностичних, лікувальних і реабілітаційних заходів за наявності документів, що підтверджують стійке порушення функцій організму, обумовлене захворюваннями, наслідками травм або вродженими вадами, які спричиняють обмеження нормальної життєдіяльності особи.
Згідно з пунктом 4 Положення про порядок, умови та критерії встановлення інвалідності, лікарсько-консультативна комісія лікувального профілактичного закладу охорони здоров`я направляє осіб, що звертаються для встановлення інвалідності, на огляд комісії за формою, затвердженою МОЗ.
Комісія приймає документи осіб, що звертаються для встановлення інвалідності, за наявності у них стійкого чи необоротного характеру захворювання, а також у разі безперервної тимчасової непрацездатності не пізніше ніж через чотири місяці з дня її настання чи у зв`язку з одним і тим самим захворюванням протягом п`яти місяців з перервою за останніх 12 місяців, а у разі захворювання на туберкульоз протягом 10 місяців з дня настання непрацездатності.
Пунктом 7 Положення про порядок, умови та критерії встановлення інвалідності встановлено, що комісія проводить огляд тимчасово непрацездатної особи, що звернулася для проведення медико-соціальної експертизи, протягом п`яти робочих днів з дня надходження направлення лікарсько-консультативної комісії та приймає рішення про наявність чи відсутність інвалідності.
Комісія під час встановлення інвалідності керується Інструкцією про встановлення груп інвалідності, затвердженою МОЗ за погодженням з Мінсоцполітики та Радою Федерації незалежних профспілок України (пункт 20 Положення про медико-соціальну експертизу).
Наказом Міністерства охорони здоров`я України від 05.09.2011 №561 затверджена Інструкція про встановлення груп інвалідності (далі - Інструкція №561), яка була чинна на дату прийняття оскаржуваного рішення.
Пунктом 1.4 Інструкції №561 визначено, що медико-соціальна експертиза проводиться після повного медичного обстеження, здійснення необхідних досліджень, оцінювання соціальних потреб інваліда, визначення клініко-функціонального діагнозу, професійного, трудового прогнозу, одержання результатів відповідного лікування, реабілітації за наявності даних, що підтверджують стійке порушення функцій організму, обумовлених захворюваннями, наслідками травм чи вродженими вадами, які спричиняють обмеження життєдіяльності.
При огляді у МСЕК проводяться: вивчення документів, що підтверджують стійке порушення функцій організму, обумовлене захворюваннями, наслідками травм або вродженими вадами, які спричиняють обмеження нормальної життєдіяльності особи; опитування хворого; об`єктивне обстеження та оцінка стану всіх систем організму, необхідних лабораторних, функціональних та інших методів дослідження усіма членами комісії, що передбачено пунктом 1.10 Інструкції №561.
Наказом Міністерства охорони здоров`я України від 30.07.2012 №577, зареєстрованим у Міністерстві юстиції України 5 вересня 2012 р. за №1508/21816 «Про затвердження форм первинної облікової документації, що використовується в медико-соціальних експертних комісіях» затверджені форми первинної облікової документації, що використовуються в медико-соціальних експертних комісіях: форму первинної облікової документації №157/о «Акт огляду медико-соціальною експертною комісією» та інструкцію щодо її заповнення; форму первинної облікової документації № 157-1/о «Виписка з акта огляду медико-соціальною експертною комісією» та інструкцію щодо її заповнення; форму первинної облікової документації № 167/о «Довідка про невизнання інвалідом» та інструкцію щодо її заповнення. Медико-соціальна експертиза проводиться після повного медичного обстеження, проведення необхідних досліджень, оцінювання соціальних потреб особи з інвалідністю, визначення клініко-функціонального діагнозу, професійного, трудового прогнозу, одержання результатів відповідного лікування, реабілітації за наявності даних, що підтверджують стійке порушення функцій організму, обумовлених захворюваннями, наслідками травм чи вродженими вадами, які спричиняють обмеження життєдіяльності. Порядок, умови та критерії встановлення інвалідності медико-соціальними експертними комісіями визначає Положення про порядок, умови та критерії встановлення інвалідності.
У подальшому ( з 26.10.2024 ) вказані вище нормативно-правові акти втратили чинність шляхом внесення змін.
Дослідивши матеріали справи та документи , надані позивачем та відповідачем до суду апеляційної інстанції , колегією суддів встановлено наступне.
Наказом Комунального закладу охорони здоров`я "Обласний центр медико-соціальної експертиз" від 24.10.2024 № 72 наказано, крім іншого, : утворити розширену експертну комісію; комісії в межах компетенції на підставі наданої медичної документації проводити експертизу щодо обґрунтованості та законності встановлення міжрайонною Слобідською МСЕК комунального закладу охорони здоров`я «Обласний центр медико-соціадьноїекспертизи» інвалідності особам, визначеним Постановами слідчого відділу Управління Служби безпеки України в Харківській області; за результатами проведеної експертної оцінки медичної документації складати Висновок медико-соціальної експертизи; рішення комісії вносити до «Журналу протоколів засідань медико- соціальної експертної комісії», форма №157-5/0, затверджена Наказом Міністерства охорони здоров`я України №577 від 30.07.2012 р ., в п.36, форма №157/0 «Акт огляду медико-соціальною експертною комісією»; в разі відміни рішення щодо встановлення інвалідності міжрайонною Слобідською МСЕК, виписується форма № 167/о «ДОВІДКА про невизнання інвалідом»; у разі необхідності залучати до роботи комісії фахівців інших закладів охорони здоров`я; засідання комісії проводити у міру надходження документів.
Вказаний наказ прийнято у зв`язку із проведенням досудового розслідування по кримінальному провадженню №22023220000001560 від 30.11.2023 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.28, ч.І ст. 140-1, ч.3 ст.332, ч.3 ст.27 ч.І ст.366, ч.5 ст.27, ч.3, ч.4 ст.358, 368-5, ч.І ст.366-2 КК України, з метою проведення медико-соціальної експертизи для встановлення достатніх підстав для визначення інвалідності особам, які раніше оглядались міжрайонною Слобідською МСЕК.
Так, постановою слідчого відділу Управління Служби безпеки України в Харківській області від 22.10.2024 призначено медико-соціальну експертизу у кримінальному провадженні №22023220000001560 від 30.11.2023, проведення якої доручено експертам Комунального закладу охорони здоров`я «Обласний центр медико-соціальної експертизи» (м. Харків, вул. Літературна, 6).
На вирішення експертам поставлені наступні запитання:
«Чи мали місце у громадянина України ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , станом на 07.03.2023 (дата встановлення інвалідності міжрайонною Слобідською МСЕК КЗОЗ «ОЦМСЕ»), захворювання, які зумовили необхідність встановлення йому відповідної групи інвалідності?
Чи відповідає встановлена 07.03.2023, міжрайонною Слобідською МСЕК КЗОЗ «ОЦМСЕ», друга група інвалідності громадянину України 
ОСОБА_1 , 30.04,1973 рлі., його етану здоров`я, з урахуванням наявних захворювань, на момент встановлення відповідної групи інвалідності?
Чи проведений достатній обсяг обстежень для прийняття рішення міжрайонною Слобідською МСЕК КЗОЗ «ОЦМСЕ», щодо встановлення ОСОБА_1 . ІНФОРМАЦІЯ_1 другої групи інвалідності?
Яке значення мали для встановлення другої групи інвалідності громадянину України ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , наступні медичні документи:
«Направлення на медико-соціально-експертну комісію (МСЕК), форма первинного обліку документації № 088/о. затверджена Наказом МОЗ України № 110 від 14.02,2012р. на хворого ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , № 153 від 17.02.2023»?».
Для дослідження експертам надано: медекспертну справу ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 (акт №705 огляду МСЕК від 07.03.2023), на 25 арк.; копію відповіді від КИП «Зміївська ЦРЛ» Зміївеької міської ради Харківської області, № 1055 від 15.10.2024. на 1 арк.
Згідно Висновку Комунального закладу охорони здоров`я "Обласний центр медико-соціальної експертиз" від 25.10.2024 №16 комісією проведено 25.10.2024 заочний розгляд, про що складено Акт № 705 огляду медико-соціальною експертною комісією відносно ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 . За результатами проведеного аналізу вищезазначених документів, надано відповіді на запитання постанови про призначення медико-соціальної експертизи: 
«Питання 1: Чи мали місце у громадянина України ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , станом на 07.03.2023 (дата встановлення інвалідності міжрайонною Слобідською МСЕК КЗОЗ «ОЦМСЕ»), захворювання, які зумовили необхідність встановлення йому відповідної групи інвалідності? 
Відповідь: По наданим медичним документам є підстави для встановлення однієї з груп інвалідності. 
Питання 2: Чи відповідає встановлена 07.03.2023, міжрайонною Слобідською МСЕК КЗОЗ «ОЦМСЕ», друга група інвалідності громадянину України ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , його стану здоров`я, з урахуванням наявних захворювань, на момент встановлення відповідної групи інвалідності? 
Відповідь: Встановлена друга група інвалідності не відповідає його стану здоров`я. Питання 
3: Чи проведений достатній обсяг обстежень для прийняття рішення міжрайонною Слобідською МСЕК КЗОЗ «ОЦМСЕ», щодо встановлення ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 другої групи інвалідності? 
Відповідь: Проведений недостатній обсяг обстежень для прийняття рішення міжрайонною Слобідською МСЕК КЗОЗ «ОЦМСЕ», щодо встановлення ОСОБА_1 , другої групи інвалідності. 
Питання 4: Яке значення мали для встановлення другої групи інвалідності громадянину України ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , наступні медичні документи: - «Направлення на медико-соціально-експертну комісію (МСЕК), форма первинного обліку документації № 088/0, затверджена Наказом МОЗ України № ПО від 14.02.2012р. на хворого ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , № 153 від 17.02.2023»? 
Відповідь: Вказаний медичний документ сприяв встановленню II групи інвалідності ОСОБА_1 , строком на 2 роки. Але, враховуючи інформацію надану КНП «Зміївська центральна районна лікарня» від 15.10.2024 №1055, ОСОБА_1 до КНП «Зміївська ЦРЛ» не звертався, ЛКК не проходив, направлення на МСЕК не видавалося.».
Так , вивчивши матеріали медико-експертної справи комісія дійшла висновку , що  встановлення ОСОБА_1 з 07.03.2023 II групи інвалідності строком на 2 роки, загальне захворювання не підтверджено.  Необґрунтовано прийнято 07.03.2023 рішення щодо встановлення ОСОБА_1 II групи інвалідності строком на 2 роки, загальне захворювання, не відповідає нормативним документам, які регламентують проведення медико-соціальної експертизи України. РЕК КЗОЗ «Обласний центр медико-соціальної експертизи» прийняло рішення, яким скасовано рішення від 31.03.2023, про встановлення ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , з 07.03.2023 II групи інвалідності строком на 2 роки.
З висновку вбачається , що після вивчення наданих документів, Акту № 705 огляду МСЕК від 07.03.2023 та медико-експертної справи ОСОБА_1 , проведений заочний розгляд справи, по наявним медичним документам.
На підставі Висновку № 16 прийнято Довідку КЗОЗ “Обласний центр медико - соціальної експертизи” про невизнання інвалідом № 16 , якою скасовано позивачу ІІ групи інвалідності з 07.03.2023.
Дослідивши матеріали справи та вищенаведені норми законодавства, чинні на момент спірних правовідносин, колегією суддів встановлено, що повторний огляд позивача відповідною комісією Державної установи "Український державний науково-дослідний інститут медико-соціальних проблем інвалідності Міністерства охорони здоров`я України" 25.10.2024 здійснювався  не на підставі,  визначеній п. 22 Положення про порядок, умови та критерії встановлення інвалідності.
Так, пунктом 22 Положення про порядок, умови та критерії встановлення інвалідності №1317 встановлений вичерпний перелік випадків, за наявності яких проводиться повторний огляд осіб з інвалідністю.
При цьому , заяву про проведення  повторного огляду  позивач не подавав,  відсутні відомості  стосовно  суттєвих  змін  стану  його здоров`я,  відсутнє  рішення суду, яким зобов`язано провести щодо нього  медико - соціальну експертизу. Крім того, відсутні  направлення лікувально-профілактичного закладу охорони здоров`я після проведення діагностичних, лікувальних і реабілітаційних заходів за наявності відомостей, що підтверджують стійке порушення функцій організму, обумовлених захворюваннями, згідно п. 3 Положення про медико-соціальну експертизу.
У той же час,  надходження до відповідача  постанови  Служби безпеки України щодо призначення та проведення медико-соціальної експертизи у кримінальному провадженні №22023220000001560 від 30.11.2023 та вирішення експертами поставлених в постанові певних питань саме по собі  не є підставою для ініціювання та  проведення нового (повторного) експертного дослідження саме стану здоров`я особи.
Постановою слідчого відділу Управління Служби безпеки України в Харківській області від 22.10.2024 призначено саме медико-соціальну експертизу у кримінальному провадженні №22023220000001560 від 30.11.2023, проведення якої доручено експертам Комунального закладу охорони здоров`я «Обласний центр медико-соціальної експертизи» (м. Харків, вуя. Літературна, 6) та на вирішення експертам поставлені певні запитання. 
При цьому , вказана Постанова слідчого відділу Управління Служби безпеки України в Харківській області від 22.10.2024 не містить вимог щодо проведення повторної медико - соціальної експертизи стану здоров`я ОСОБА_1 на відповідність встановленої йому групи інвалідності згідно довідки серії 12-ААВ за №609809 від 07.03.2023 року або перевірки правомірності прийнятого відносно ОСОБА_1 рішення про встановлення групи інвалідності.
Крім того, в порушення вимог п. 1.10 Інструкції №561 медико - соціальна експертиза відповідачем проведена без об`єктивного обстеження стану здоров`я позивача,  оцінки стану є систем організму, проведення необхідних лабораторних, функціональних та інших методів дослідження  членами комісії, а також відповідного опитування.
Однак , відповідач не надав доказів повідомлення ОСОБА_1  про необхідність прибуття до Комунального закладу охорони здоров`я "Обласний центр медико-соціальної експертиз" або будь-якого іншого профільного закладу охорони здоров`я для повного медичного обстеження або  проведення усіх  необхідних досліджень в межах  процедури  медико - соціальної експертизи. 
Разом з тим, 08.03.2022 Кабінетом Міністрів України прийнято Постанову № 225 «Деякі питання порядку проведення медико-соціальної експертизи на період дії воєнного стану на території України» (далі – Постанова № 225).
Відповідно до п.п. 1 п. 1 Постанова № 225 (в редакції чинній на момент прийняття спірного рішення) на період дії воєнного стану на території України та протягом шести місяців після його припинення або скасування у разі коли особа, що звертається для встановлення інвалідності, не може прибути на огляд до медико-соціальної експертної комісії, така комісія може приймати рішення про встановлення інвалідності заочно на підставі направлення лікарсько-консультативної комісії.
Отже,  як Положенням № 1317, так і Постановою № 225, в тому числі на період дії воєнного стану, встановлена особиста участь особи на огляд до медико-соціальної експертної комісії.
Колегія суддів звертає увагу, що у разі коли особа, що звертається для встановлення інвалідності, не може прибути на огляд до медико-соціальної експертної комісії, така комісія може приймати рішення про встановлення інвалідності заочно на підставі направлення лікарсько-консультативної комісії.
Відтак, законодавством визначена можливість комісії приймати рішення про встановлення інвалідності заочно, лише у тому випадку, коли особа, що звертається для встановлення інвалідності, не може прибути.
Відповідач не надав докази виклику/повідомлення позивача  на/про засідання комісії 25.10.2024, на якому прийняте  рішення  про невизнання її особою з інвалідністю, тобто ОСОБА_1 для проведення повторного огляду не викликався.
Також, позивач не виявляв бажання не прибувати на огляд 25.10.2024 та не вказував підстави для неможливості прибуття, що є умовою для прийняття заочного рішення про визначення групи інвалідності.
За таких обставин, суд приходить до висновку, що відповідачем порушено процедуру проведення перевірки обґрунтованості рішень та/або переогляду шляхом проведення медико-соціальної експертизи стосовно позивача, а тому довідка про невизнання інвалідом ОСОБА_1 , складена під час заочного огляду 25.10.2024 Комунальним закладом охорони здоров`я "Обласний центр медико-соціальної експертиз", є протиправною.
Колегія суддів враховує  висновки Верховного Суду, викладені у постановах від 17 березня 2020  у справі №240/7133/19, від 25 вересня 2018  у справі № 804/800/16 та від 26 вересня 2018  у справі № 817/820/16,  відповідно до яких суд не  здійснює самостійно  оцінку підставності прийняття певного висновку МСЕК з медичних критеріїв, адже  суди не є спеціалізованими установами в медичній сфері. Суд вправі перевірити законність висновків  МСЕК лише в межах дотримання процедури прийняття цього висновку/рішення  на підставі приписів Інструкції про встановлення груп інвалідності, Положення про медико-соціальну експертизу та Положення про порядок, умови та критерії встановлення інвалідності.
При цьому , колегія суддів звертає увагу , що п. 12 Положення № 1317 (в редакції чинній на момент прийняття спірного рішення) визначено, що Кримська республіканська, обласні, центральні міські комісії здійснюють організаційно-методичне керівництво та контроль за діяльністю відповідно районних, міжрайонних, міських комісій, перевіряють правомірність прийнятих ними рішень і в разі визнання їх безпідставними змінюють їх.
Згідно Висновку № 16 від 25.10.2024 саме на запитання 1: Чи мали місце у громадянина України ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , станом на 07.03.2023 (дата встановлення інвалідності міжрайонною Слобідською МСЕК КЗОЗ «ОЦМСЕ»), захворювання, які зумовили необхідність встановлення йому відповідної групи інвалідності? комісією надана відповідь: «По наданим медичним документам є підстави для встановлення однієї з груп інвалідності».
Тобто , комісією за результатами дослідження медичних документів підтверджено , що є підстави для встановлення ОСОБА_1 однієї з груп інвалідності , однак ні Висновок № 16 від 25.10.2024, ні протокол від 25.10.2024 не містять жодних обґрунтувань щодо неможливості застосування будь-якої із групи інвалідності.
Згідно з частиною 1 статті 77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.
Частиною 2 статті 77 КАС України визначено, що в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.
Тобто, саме на відповідачів покладений обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дій чи бездіяльності.
З огляду на встановленні вище обставини, колегія суддів вважає, що оскаржене позивачем рішення прийнято з порушенням процедури, встановленої приведеними вище нормативно-правовими актами, а тому підлягає скасуванню.
Вищенаведене суд першої інстанції не врахував, у зв`язку з чим дійшов помилкового висновку про відсутність підстав для задоволення позовних вимог.
Інші аргументи, наведені сторонами, не вимагають детального обґрунтування, оскільки не є вирішальними.  
Колегія судів зазначає, що Консультативна рада європейських суддів у Висновку № 11 (2008) щодо якості судових рішень на рівні рекомендацій, що мають характер норм «м`якого права», наголосила, що якість будь-якого судового рішення залежить головним чином від якості його обґрунтування. Воно не лише полегшує розуміння сторонами суті рішення, а насамперед слугує гарантією проти свавілля. Обґрунтування судового рішення загалом засвідчує дотримання національним суддею принципів, проголошених ЄСПЛ. При цьому навіть «проміжні» процесуальні рішення потребують належного викладу підстав їх прийняття, якщо вони стосуються індивідуальних свобод. Належне мотивування судового рішення - це стандарт ЄСПЛ, напрацьований за результатами розгляду заяв про порушення права на справедливий суд. Аналіз практики ЄСПЛ щодо застосування статті 6 Конвенції свідчить, що право на мотивоване судове рішення є частиною загального права людини на справедливий і публічний розгляд справи.
По-перше, ціль мотивування судового рішення полягає в тому, щоб продемонструвати і довести, передусім сторонам, що суд справді почув, а не проігнорував їхні позиції. По-друге, мотивоване судове рішення надає сторонам змогу вирішити питання про доцільність його оскарження. По-третє, належне мотивування судового рішення забезпечує ефективний апеляційний перегляд справи. По-четверте, тільки мотивоване судове рішення забезпечує можливість здійснювати суспільний контроль за правосуддям.
Суд звертає увагу, що пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди давати обґрунтування рішень, але це не може сприйматись як вимога надавати детальну відповідь на кожен аргумент. Межі цього обов`язку можуть бути різними залежно від характеру рішення. Крім того, необхідно брати до уваги різноманітність аргументів, які сторона може представити суду, та відмінності, які існують у державах-учасницях з огляду на положення законодавства, традиції, юридичні висновки, викладення та формулювання рішень. Таким чином, питання, чи виконав суд обов`язок щодо обґрунтування, який випливає зі статті 6 Конвенції, може бути вирішене тільки у світлі конкретних обставин справи (див. mutatis mutandis рішення ЄСПЛ від 18 липня 2006 року у справі «Проніна проти України», заява № 63566/00, пункт 23). Тому за наведених вище підстав, якими Суд обґрунтував своє рішення, не вбачається необхідності давати докладну відповідь на інші аргументи, оскільки вони не є визначальними для прийняття рішення у справі.
Згідно ч. 1 ст. 242 КАС України, рішення суду повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим.
Відповідно до пункту 2 частини першої статті 315 КАС України суд апеляційної інстанції за наслідками розгляду апеляційної скарги на судове рішення суду першої інстанції має право скасувати судове рішення повністю або частково і ухвалити нове судове рішення у відповідній частині або змінити судове рішення.
Згідно з п. 1, п. 4 ст. 317 КАС України неповне з`ясування судом обставин, що мають значення для справи, неправильне застосування норм матеріального права є підставами для скасування судового рішення суду першої інстанції повністю або частково та ухвалення нового рішення у відповідній частині або зміни рішення.
Враховуючи викладене, колегія суддів вважає, що рішення суду першої підлягає скасуванню з прийняттям нового судового рішення про задоволення позовних вимог, апеляційна скарга підлягає задоволенню.
Вирішуючи питання розподілу судових витрат із урахуванням положень статті 139 КАС України, колегія суддів виходить з того, що судові витрати, які понесені позивачем під час розгляду справи, складаються із витрат зі сплати судового збору за подання позовної заяви у розмірі 1211,20 грн та апеляційної скарги у розмірі 1816,80 грн .
Оскільки Другим апеляційним адміністративним судом ухвалено нове рішення, яким адміністративний позов задоволено, рішення ухвалене на користь сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, суд апеляційної інстанції вважає за необхідне здійснити розподіл судових витрат зі сплати судового збору, стягнувши на користь ОСОБА_1 (ІПН НОМЕР_2 ) судові витрати за подання позову у розмірі 1211,20 грн та за подання апеляційної скарги у розмірі  1816,80грн. за рахунок бюджетних асигнувань Комунального закладу охорони здоров`я "Обласний центр медико-соціальної експертиз" (код ЄРДПОУ 03327753).
Керуючись ст. ст. 242, 243, 250, 308, 310, 315, 317, 321, 322, 325, 328 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу   задовольнити.
Рішення Харківського окружного адміністративного суду від 20.03.2025 по справі № 520/2112/25  скасувати.
Прийняти нове судове рішення , яким позов ОСОБА_1 задовольнити.
Визнати  протиправним та скасувати рішення Комунального закладу охорони здоров`я "Обласний центр медико-соціальної експертиз" (код ЄРДПОУ 03327753), викладене у формі довідки №16 від 25.10.2024 про невизнання інвалідом ОСОБА_1 .
Стягнути на користь ОСОБА_1 (ІПН НОМЕР_2 ) судові витрати за подання позову у розмірі 1211,20 грн та за подання апеляційної скарги у розмірі  1816,80грн. за рахунок бюджетних асигнувань Комунального закладу охорони здоров`я "Обласний центр медико-соціальної експертиз" (код ЄРДПОУ 03327753) . 
Постанова набирає законної сили з дати її ухвалення та не підлягає касаційному оскарженню, крім випадків, передбачених п. 2 ч. 5 ст. 328 КАС України відповідно до вимог  ст.327, ч.1 ст.329 КАС України. 

Головуючий суддя 	(підпис)	З.Г. Подобайло	
Судді	(підпис)  (підпис) 	І.С. Чалий    І.М. Ральченко   	
Повний текст постанови складено  21.07.2025 року