ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

24 липня 2025 року 
м. Київ

справа № 320/12300/23
касаційне провадження № К/990/19716/25

Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду:
судді-доповідача - Гончарової І.А., 
суддів - Олендера І.Я., Ханової Р.Ф., 
розглянувши в порядку письмового провадження касаційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю «Росер»
на ухвалу Шостого апеляційного адміністративного суду від 06 травня 2025 року (колегія суддів у складі: головуючий суддя - Беспалов О.О.; судді: Ключкович В.Ю., Кобаль М.І.)
у справі № 320/12300/23
за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Росер»
до Головного управління ДПС у Київській області
про визнання протиправним та скасування податкового повідомлення-рішення,
У С Т А Н О В И В:
У квітні 2023 року Товариство з обмеженою відповідальністю «Росер» (далі - ТОВ «Росер», позивач, товариство, платник) звернулося до адміністративного суду з позовом до Головного управління ДПС у Київській області (далі - відповідач) про визнання протиправним та скасування податкового повідомлення-рішення від 07 грудня 2022 року № 12577/0406.
Київський окружний адміністративний суд рішенням від 24 лютого 2025 року відмовив у задоволенні позову в повному обсязі. 
Позивач, не погодившись з рішенням суду першої інстанції, звернувся до Шостого апеляційного адміністративного суду з апеляційною скаргою, в якій просив скасувати рішення Київського окружного адміністративного суду від 24 лютого 2025 року та прийняти нове рішення, яким позов задовольнити. 
Шостий апеляційний адміністративний суд ухвалою від 14 квітня 2025 року залишив апеляційну скаргу платника без руху, зазначивши, що оскаржуване судове рішення постановлено 24 лютого 2025 року, натомість апеляційну скаргу подано до суду 04 квітня 2025 року, що свідчить про значний пропуск строку на апеляційне оскарження. Судом апеляційної інстанції було надано позивачу строк для усунення недоліків апеляційної скарги протягом десяти днів, шляхом подання до Шостого апеляційного адміністративного суду заяви про поновлення строку на апеляційне оскарження із зазначенням інших підстав для такого поновлення або доказів, що строк на апеляційне оскарження позивачем не пропущено.
06 травня 2025 року апеляційний суд постановив ухвалу, якою апеляційну скаргу ТОВ «Росер» на рішення Київського окружного адміністративного суду від 24 лютого 2025 року повернув товариству. 
При цьому, суд апеляційної інстанції зазначив, що станом на 06 травня 2025 року апелянт не усунув недоліки апеляційної скарги, про які було зазначено в ухвалі від 14 квітня 2025 року. 
Не погодившись з ухвалою Шостого апеляційного адміністративного суду від 06 травня 2025 року, товариство звернулося до Верховного Суду з касаційною скаргою, в якій, покликаючись на порушення судом норм процесуального права, просить скасувати оскаржувану ухвалу, а справу направити для продовження розгляду до суду апеляційної інстанції.
Мотивуючи касаційну скаргу, позивач вказує, що копія рішення Київського окружного адміністративного суду від 24 лютого 2025 року отримана товариством 01 квітня 2025 року в електронній формі через підсистему «Електронний суд», що підтверджено довідкою про доставку електронного листа. З апеляційною скаргою позивач звернувся 04 квітня 2025 року, тобто в межах строку, передбаченого статтею 295 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС України). 
Ухвалою від 20 травня 2025 року Верховний Суд відкрив касаційне провадження за касаційною скаргою ТОВ «Росер».
30 травня 2025 року від відповідача надійшов відзив на касаційну скаргу, в якому він зазначив, що доводи касаційної скарги не спростовують правильність застосування судом апеляційної інстанції норм процесуального права. 
Переглядаючи оскаржуване судове рішення в межах доводів та вимог касаційної скарги, перевіряючи дотримання судом апеляційної інстанції норм процесуального права, Верховний Суд дійшов висновку, що касаційна скарга підлягає задоволенню з огляду на таке.
Частиною першою статті 2 КАС України визначено, що завданням адміністративного судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.
За правилами частини першої статті 295 КАС України апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів, а на ухвалу суду - протягом п`ятнадцяти днів з дня його (її) проголошення.
Якщо в судовому засіданні було проголошено скорочене (вступну та резолютивну частини) рішення (ухвалу) суду або якщо розгляд справи здійснювався в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.
Відповідно до частини другої статті 295 КАС України учасник справи, якому повне рішення або ухвала суду не були вручені у день його (її) проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження:
1) на рішення суду - якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду;
2) на ухвалу суду - якщо апеляційна скарга подана протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду.
Згідно з частиною третьою статті 295 КАС України строк на апеляційне оскарження також може бути поновлений в разі його пропуску з інших поважних причин, крім випадків, визначених частиною другою статті 299 цього Кодексу.
Отже, законом визначені процесуальні строки на апеляційне оскарження судового рішення, після спливу яких вважається, що такий строк пропущений. Відлік такого строку законодавець пов`язує з днем проголошення судового рішення або складення його повного тексту. Водночас, учасник справи, якому повне рішення суду не було вручене у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження рішення суду, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.
Матеріали справи свідчать, що Київський окружний адміністративний суд ухвалив рішення у цій справі 24 лютого 2025 року в порядку письмового провадження за правилами спрощеного позовного провадження. 
Копія названого рішення була доставлена до електронного кабінету позивача 01 квітня 2025 року, про що свідчить довідка про доставку електронного листа. 
З апеляційною скаргою до Шостого апеляційного адміністративного суду позивач звернувся 04 квітня 2025 року. 
Таким чином, оскільки повне рішення суду не було вручено платнику в день його проголошення або складення, товариство має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, оскільки апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду, що помилково не врахував апеляційний суд. 
В оскарженій ухвалі суду апеляційної інстанції зазначено, що станом на 06 травня 2025 року апелянт не усунув недоліки апеляційної скарги, про які було зазначено в ухвалі від 14 квітня 2025 року. 
При цьому, зі змісту ухвали Шостого апеляційного адміністративного суду від 06 травня 2025 року неможливо встановити, що суд апеляційної інстанції дослідив зміст заяви позивача про усунення недоліків апеляційної скарги від 14 квітня 2025 року та надав оцінку викладеним в ній доводам щодо строку апеляційного оскарження рішення суду першої інстанції.
Отже, наведене у сукупності свідчить про поверхневий підхід суду апеляційної інстанції при перевірці апеляційної скарги та вирішенні питання щодо можливості відкриття апеляційного провадження, що призвело до безпідставного повернення апеляційної скарги платника. 
Відповідно до частин першої та четвертої статті 353 КАС України підставою для скасування ухвали судів першої та (або) апеляційної інстанцій і направлення справи для продовження розгляду є неправильне застосування норм матеріального права чи порушення норм процесуального права, що призвели до постановлення незаконної ухвали суду першої інстанції та (або) постанови суду апеляційної інстанції, яка перешкоджає подальшому провадженню у справі.
Справа направляється до суду апеляційної інстанції для продовження розгляду або на новий розгляд, якщо порушення допущені тільки цим судом. В усіх інших випадках справа направляється до суду першої інстанції.
Підсумовуючи викладене, ухвала Шостого апеляційного адміністративного суду від 06 травня 2025 року підлягає скасуванню, а справа - направленню до суду апеляційної інстанції для продовження розгляду.
Керуючись статтями 345, 349, 353, 355, 356, 359 Кодексу адміністративного судочинства України, Суд,
П О С Т А Н О В И В:
Касаційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю «Росер» задовольнити.
Ухвалу Шостого апеляційного адміністративного суду від 06 травня 2025 року скасувати, а справу направити для продовження розгляду до суду апеляційної інстанції.
Постанова набирає законної сили з дати її прийняття та оскарженню не підлягає.

Суддя-доповідач                                                                                І. А. Гончарова
Судді                                                                                                    І. Я. Олендер
          Р. Ф. Ханова