ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

30 липня 2025 року 
м. Київ

справа № 640/4046/20
касаційне провадження № К/9901/17123/21  
Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду: 
судді-доповідача Бившевої Л.І.,
суддів: Олендера І.Я.,  Ханової  Р.Ф., 

розглянув у порядку спрощеного провадження без повідомлення сторін касаційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю «ІНВЕСТБУДАКТИВ» (далі - Товариство) на постанову Шостого апеляційного адміністративного суду від 16.04.2021 (головуючий суддя - Кобаль М.І., судді - Бужак Н.П., Костюк Л.О.) у справі за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «ІНВЕСТБУДАКТИВ» до Державної податкової служби України (далі - ДПС України), Офісу великих платників ДПС (далі - Офіс) (правонаступником якого є Центральне міжрегіональне управління ДПС по роботі з великими платниками податків), за участі третьої особи - Товариства з обмеженою відповідальністю «Компанія з управління активами «Крістал Ессет Менеджмент» (далі - ТОВ «КУА «Крістал Ессет Менеджмент»), про визнання протиправними та скасування рішень, зобов`язання вчинити певні дії,
У С Т А Н О В И В:
У лютому 2020 року Товариство звернулось до суду із позовом (з урахуванням уточнення позовних вимог) до ДПС України, Офісу, за участі третьої особи - ТОВ «КУА «Крістал Ессет Менеджмент», у якому просило: визнати протиправними та скасувати рішення Комісії Офісу з питань зупинення реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних (далі - ЄРПН) від 05.02.2020 № 1449947/41426331 при відмові в реєстрації податкової накладної від 03.01.2020 № 1, від 05.02.2020 № 1449942/41426331 при відмові в реєстрації податкової накладної від 08.01.2020 № 2, від 05.02.2020 № 1449943/41426331 при відмові в реєстрації податкової накладної від 10.01.2020 № 3, від 05.02.2020 № 1449944/41426331 при відмові в реєстрації податкової накладної від 13.01.2020 № 4, від 05.02.2020 № 1449945/41426331 при відмові в реєстрації податкової накладної від 14.01.2020 № 5, від 05.02.2020 № 1449946/41426331 при відмові в реєстрації податкової накладної від 15.01.2020 № 6; зобов`язати ДПС України зареєструвати податкову накладну від 03.01.2020 № 1 датою її фактичного надходження - 28.01.2020, податкову накладну від 08.01.2020 № 2 датою її фактичного надходження - 28.01.2020, податкову накладну від 10.01.2020 № 3 датою її фактичного надходження - 28.01.2020, податкову накладну від 13.01.2020 № 4 датою її фактичного надходження - 28.01.2020, податкову накладну від 14.01.2020 № 5 датою її фактичного надходження - 28.01.2020, податкову накладну від 15.01.2020 № 6 датою її фактичного надходження - 28.01.2020. 
На обґрунтування зазначених позовних вимог Товариство послалось на те, що    на виконання вимог пункту   201.10   статті   201 Податкового кодексу України   (у редакції, чинній на час виникнення спірних правовідносин, далі - ПК України) ним складено податкові накладні від 03.01.2020 №1, від 08.01.2020 № 2, від 10.01.2020 № 3, від 13.01.2020 № 4, від 14.01.2020 № 5 та від 15.01.2020 № 6, які за допомогою електронного документообігу направлені до податкового органу для реєстрації в ЄРПН. В подальшому, позивач отримав квитанції про зупинення реєстрації податкових накладних. На виконання вказаних квитанцій контролюючого органу Товариство надіслало повідомлення, а також всі первинні документи на підтвердження реальності здійснення господарських операцій. Разом з цим, рішеннями №1449947/41426331, №1449942/41426331, №1449943/41426331, №1449944/41426331, №1449945/41426331 та №1449946/41426331 від 05.02.2020 позивачу безпідставно відмовлено в реєстрації податкових накладних в ЄРПН.
Окружний адміністративний суд міста Києва рішенням від 30.11.2020 позов задовольнив: визнав протиправними та скасував рішення Комісії Офісу з питань зупинення реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування в ЄРПН від 05.02.2020 № 1449947/41426331 при відмові в реєстрації податкової накладної від 03.01.2020 № 1, від 05.02.2020 № 1449942/41426331 при відмові в реєстрації податкової накладної від 08.01.2020 № 2, від 05.02.2020 № 1449943/41426331 при відмові в реєстрації податкової накладної від 10.01.2020 № 3, від 05.02.2020 № 1449944/41426331 при відмові в реєстрації податкової накладної від 13.01.2020 № 4, від 05.02.2020 № 1449945/41426331 при відмові в реєстрації податкової накладної від 14.01.2020 № 5, від 05.02.2020 № 1449946/41426331 при відмові в реєстрації податкової накладної від 15.01.2020 № 6; зобов`язав ДПС України зареєструвати податкову накладну від 03.01.2020 № 1 датою її фактичного надходження - 28.01.2020, податкову накладну від 08.01.2020 № 2 датою її фактичного надходження - 28.01.2020, податкову накладну від 10.01.2020 № 3 датою її фактичного надходження - 28.01.2020, податкову накладну від 13.01.2020 № 4 датою її фактичного надходження - 28.01.2020, податкову накладну від 14.01.2020 № 5 датою її фактичного надходження - 28.01.2020, податкову накладну від 15.01.2020 № 6 датою її фактичного надходження - 28.01.2020. 
Ухвалюючи рішення про задоволення позовних, суд першої інстанції виходив з того, що фіскальним органом, в порушення вимог підпункту 201.16.1 пункту   201.16   статті   201 ПК України не вказано у квитанціях до зупинених податкових накладних конкретного переліку документів, які, на думку контролюючого органу, необхідно було надати Товариству, тоді як не зважаючи на подання позивачем передбачених законодавством документів, які свідчать про проведення господарських операцій між Товариством та його контрагентом, комісією фіскального органу, яка приймає рішення про реєстрацію податкової накладної/розрахунку коригування в ЄРПН або відмову в такій реєстрації були прийняті рішення про відмову у реєстрації. Також, суд виходив з того, що зобов`язання ДПС України зареєструвати в ЄРПН подані позивачем податкові накладні від 03.01.2020 №1, від 08.01.2020 № 2, від 10.01.2020 № 3, від 13.01.2020 № 4, від 14.01.2020 № 5 та від 15.01.2020 № 6 є дотриманням судом гарантій про те, що спір між сторонами буде остаточно вирішений, та належним способом захисту порушеного права.
Шостий апеляційний адміністративний суд постановою від 16.04.2021 скасував рішення суду першої інстанції та ухвалив нове, яким у задоволенні  позову відмовив повністю.
Ухвалюючи рішення про відмову у задоволенні позовних вимог, суд апеляційної інстанції виходив з того, що належним відповідачем, у даній справі, є Комісія Головного управління ДПС у м. Києві з питань зупинення реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування в ЄРПН, тоді як Комісія Головного управління ДПС у м. Києві з питань зупинення реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування в ЄРПН, як суб`єкт владних повноважень, до участі у розгляді цієї адміністративної справи, судом першої інстанції залучена не була, заміну неналежного відповідача судом першої інстанції проведено також не було, що свідчить про те, що Товариством заявлено позов до неналежного відповідача - Офісу.
Оскільки у даному випадку суд першої інстанції у відповідності до положень статті 48 Кодексу адміністративного судочинства України (у редакції, чинній на час вчинення відповідної процесуальної дії, далі - КАС України) повинен був змінити первісного відповідача на належного, проте вказані дії не були здійснені судом першої інстанції під час розгляду справи, то у задоволенні позову до неналежного відповідача слід відмовити.
Товариство оскаржило рішення суду апеляційної інстанції до Верховного Суду у складі Касаційного адміністративного суду на підставі пункту 2 частини п`ятої статті 358 КАС України, оскільки: касаційна скарга стосується питання права, яке має фундаментальне значення для формування єдиної правозастосовчої практики; справа має виняткове значення для учасника справи, який подає касаційну скаргу.
В обґрунтування вимог касаційної скарги скаржник вказує на те, що рішення суду апеляційної інстанції ухвалене з порушенням норм матеріального та процесуального права, оскільки станом на дату підготовки цієї касаційної скарги на розгляду у суді першої інстанції перебувають справи № 640/30930/20, № 640/27586/20, № 640/14256/20, № 640/19451/20, № 640/903/21, № 640/8901/21 за позовами Товариства до ДПС України, у яких суд першої інстанції залучає у якості відповідачів або Офіс, або Управління, або і Офіс і Управління, тобто однозначної судової практики стосовно того, хто ж є належними відповідачами немає. При цьому, суди ухвалюють рішення по суті спору, де в одних рішеннях стягують судові витрати на користь Товариства з Офісу, а в інших - відмовляють у зв`язку з тим, що неналежний відповідач. Разом з цим, у разі відмови у задоволенні позовних вимог лише у зв`язку з неправильним визначенням суб`єктного складу сторін, позивач не зможе зареєструвати податкові накладні в ЄРПН на загальну суму 2463400,00 грн. та втратить право на податковий кредит у вказаному розмірі, що є надважливим для позивача. З огляду на викладене, просить скасувати рішення суду апеляційної інстанції та залишити в силі рішення суду першої інстанції.
Верховний Суд у складі Касаційного адміністративного суду ухвалою від 17.05.2021 відкрив касаційне провадження за касаційною скаргою та витребував матеріали справи із суду першої інстанції. 
У відзиві на касаційну скаргу Центральне міжрегіональне управління ДПС по роботі з великими платниками податків просить замінити офіс його процесуальним правонаступником - Центральним міжрегіональним управлінням ДПС по роботі з великими платниками, відмовити у задоволенні касаційної скарги, а рішення суду апеляційної інстанції залишити без змін з підстав того, що згідно наказу ДПС України від 26.09.2019 № 98 «Про затвердження Реєстру великих платників на 2020 рік» Товариство не було включене до реєстру великих платників, тобто у період прийняття оскаржуваних рішень від 05.02.2020 про відмову у реєстрації податкових накладних Товариство не перебувало на обліку в Офісі.
У відповідності до частини першої статті 52 КАС України у справі здійснено заміну Офісу його процесуальним правонаступником - Центральним міжрегіональним управлінням ДПС по роботі з великими платниками відповідно до постанови Кабінету Міністрів України від 30.09.2020 № 893 та наказу ДПС України від 12.11.2020 № 643.
Верховний Суд у складі Касаційного адміністративного суду ухвалою від 29.07.2025 призначив справу до касаційного розгляду у порядку спрощеного провадження без повідомлення сторін на 30.07.2025.
Верховний Суд у складі Касаційного адміністративного суду перевірив наведені у касаційній скарзі доводи та дійшов висновку, що касаційна скарга підлягає частковому задоволенню з наступних підстав.
У справі, що розглядається, суди встановили, що 20.02.2020 Товариство подало до суду першої інстанції позовну заяву про визнання протиправними та скасування рішень, зобов`язання вчинити певні дії, відповідачем у якій вказало ДПС України, третьою особою, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору, на стороні  позивача - ТОВ «КУА «Крістал Ессет Менеджмент», третьою особою, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору, на стороні  відповідача - Комісію, яка приймає рішення про реєстрацію податкової накладної / розрахунку коригування в ЄРПН або відмову у такій реєстрації.
Окружний адміністративний суд міста Києва ухвалою від 21.02.2020 позовну заяву Товариства залишив без руху та зазначив про необхідність позивачу усунути недоліки шляхом уточнення позовних вимог та відповідачів по справі, шляхом надання позовної зави у новій редакції. Крім того, в мотивувальній частині ухвали суд вказав, що у даному випадку оскаржувані рішення були прийняті   Офісом.
На виконання вимог ухвали Окружного адміністративного суду міста Києва від 21.02.2020 Товариство 28.02.2020 подало до суду першої інстанції позовну заяву в новій редакції з додатками до неї, в якій у якості відповідачів позивач вказав: Офіс та ДПС України.
Окружний адміністративний суд міста Києва ухвалою від 02.03.2020 відкрив провадження у цій справі, а 30.11.2020 ухвалив рішення по суті спору, яким позовні вимоги задовольнив.
В свою чергу, Шостий апеляційний адміністративний суд ухвалюючи постанову від 16.04.2021 про скасування рішення суду першої інстанції та відмову у задоволенні позову повністю, виходив з того, що Комісії, які приймають рішення про реєстрацію податкових накладних/розрахунку коригування в ЄРПН або відмову у такій реєстрації,   є самостійними органами, які наділені виключними повноваженнями у питаннях щодо реєстрації/відмови у реєстрації податкових накладних в Реєстрі, тому належним способом захисту порушеного права є звернення вимоги саме до такої комісії, але в будь-якому випадку не до Офісу, оскільки відповідно до інформації, викладеної у відзиві Офісу на позовну заяву, Товариство перебуває на обліку у Головному управління ДПС у м. Києві, з урахуванням того, що заміна неналежного відповідача може здійснюватись виключно під час розгляду справи в суді першої інстанції.
Надаючи оцінку спірним правовідносинам, Верховний Суд виходить із наступного.
Предметом спору у даній справі є, зокрема, рішення про реєстрацію або відмову в реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування в ЄРПН, яке прийнято      комісією, яка приймає рішення про реєстрацію податкової накладної/розрахунку коригування в ЄРПН або відмову в такій реєстрації.
Організаційні та процедурні засади діяльності комісій, які приймають рішення про реєстрацію податкової накладної/розрахунку коригування ЄРПН або відмову в такій реєстрації (далі - комісії контролюючих органів), а також права та обов`язки її членів визначаються Порядком роботи комісій, які приймають рішення про реєстрацію податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних або відмову в такій реєстрації, затвердженим   постановою Кабінету Міністрів України від 21.02.2018 № 117   (у редакції, чинній на час зупинення реєстрації податкових накладних та подання Товариством пояснень із додатковими документами, далі - Порядок № 117).
Згідно з пунктом 2 Порядку № 117 комісії контролюючих органів складаються з комісій регіонального рівня (головних управлінь ДФС в областях, м. Києві та Офісу великих платників податків ДФС) та комісії центрального рівня (ДФС).
Пунктами 3 та 4 Порядку № 117 встановлено, що комісія контролюючого органу діє в межах повноважень, визначених у Порядку зупинення реєстрації податкової накладної / розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних. Комісія контролюючого органу в своїй діяльності керується   Конституцією України, законами України, указами Президента України і постановами Верховної Ради України, прийнятими відповідно до Конституції України,   Податкового кодексу України   та законів України, актами Кабінету Міністрів України, іншими актами законодавства, а також цим Порядком.
Комісія контролюючого органу складається з голови, заступника голови, секретаря та не менше ніж семи членів (пункт 7 Порядку № 117); голови комісій регіонального рівня та їх персональний склад затверджуються головними управліннями ДФС в областях, м. Києві та Офісом великих платників податків ДФС. Головою комісії регіонального рівня призначається перший заступник або заступник керівника головного управління ДФС в областях, м. Києві та Офісу великих платників податків ДФС (пункт 8 Порядку).
За визначеннями, наведеними у пункті 2 Порядку зупинення реєстрації   податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних, затвердженому постановою Кабінету Міністрів України від 11.12.2019 № 1165 (у редакції, чинній на час прийняття рішень про відмову у реєстрації податкових накладних, далі - Порядок № 1165), комісія контролюючого органу - це комісія регіонального та центрального рівня з питань зупинення реєстрації   податкової накладної/розрахунку коригування в Реєстрі; комісія регіонального рівня - це комісія з питань зупинення реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування в Реєстрі головних управлінь ДПС в областях, м. Києві та Офісу великих платників податків ДПС; комісія центрального рівня - це комісія з питань зупинення реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування в Реєстрі ДПС.
Таким чином, комісії, які приймають рішення про реєстрацію податкових накладних/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних або відмову у такій реєстрації, діють у складі контролюючого органу.
При цьому, хоча  комісії й наділені виключними повноваженнями у питаннях щодо реєстрації/відмови у реєстрації податкових накладних в ЄРПН, такі комісії не є окремим суб`єктом владним повноважень.
Відповідно, належним відповідачем у справі є саме територіальний орган ДПС, а не комісія, як вважав суд апеляційної інстанції.
Згідно з абзацом 7 пункту 6 Порядку № 1165 комісією регіонального рівня розглядається питання виключення платника податку з переліку платників, які відповідають критеріям ризиковості платника податку, у разі виявлення обставин та/або отримання інформації, що свідчать про невідповідність платника податку критеріям ризиковості платника податку та/або отримання інформації та копій відповідних документів від платника податку, що свідчать про невідповідність платника податку критеріям ризиковості платника податку.
Порядок обліку платників податків і зборів затверджений наказом Міністерства фінансів України від 09.12.2011 № 1588, відповідно до положень якого (у редакції, чинній на час виникнення спірних правовідносин): взяттю на облік або реєстрації у контролюючих органах підлягають усі платники податків (пункт 1.3 розділу І); платник податків зобов`язаний стати на облік у відповідних контролюючих органах за основним та неосновним місцями обліку, повідомляти про всі об`єкти оподаткування і об`єкти, пов`язані з оподаткуванням, контролюючі органи за основним місцем обліку (пункт 1.4 розділу І); відповідно до   пункту 63.13 статті 63 розділу ІІ Податкового кодексу України   з метою постійного забезпечення органів державної влади, органів місцевого самоврядування, юридичних осіб та фізичних осіб інформацією Центральний контролюючий орган оприлюднює на єдиному державному реєстраційному веб-порталі юридичних осіб та фізичних осіб - підприємців та власному офіційному веб-сайті дані про взяття на облік як платників податків юридичних осіб, їх відокремлених підрозділів та самозайнятих осіб не пізніше наступного робочого дня після взяття на облік (пункт 12.1 розділу ХІІ).
В свою чергу, суд першої інстанції, відкриваючи провадження у даній справі, де другим відповідачем був визначений саме Офіс, не перевірив та не встановив обставин стосовно того, на обліку у якого контролюючого органу перебувало Товариство, а також комісією регіонального рівня якого саме територіального органу ДПС були прийняті оскаржувані рішення.
Вказані обставини входять до предмету доказування та підлягають обов`язковому встановленню судом.
З урахуванням наведеного касаційна скарга Товариства підлягає частковому задоволенню, а ухвалені у даній справі рішення судів першої та апеляційної інстанцій підлягають скасуванню із направленням справи на новий розгляд до суду першої інстанції.
Відповідно до пункту 1 частини другої статті 353 КАС України підставою для скасування судових рішень судів першої та (або) апеляційної інстанцій і направлення справи на новий судовий розгляд є порушення норм процесуального права, яке унеможливило встановлення фактичних обставин, що мають значення для правильного вирішення справи, якщо суд не дослідив зібрані у справі докази.
Керуючись ст. 52, 341, 344, 349, 353, 355, 356, 359 КАС України, суд - 

ПОСТАНОВИВ:
 
Касаційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю «ІНВЕСТБУДАКТИВ» задовольнити частково.
Рішення Окружного адміністративного суду міста Києва від 30.11.2020   та постанову Шостого апеляційного адміністративного суду від 16.04.2021  скасувати, а справу направити на новий розгляд до суду першої інстанції.
Постанова набирає законної сили з дня її прийняття, є остаточною і оскарженню не підлягає.

Судді	Л.І. Бившева І.Я.Олендер   Р.Ф. Ханова