ДНІПРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 33/803/1377/25 Справа № 185/2347/25 	  	Суддя у 1-й інстанції - Щербина О. О. Суддя у 2-й інстанції - Іванченко  О. Ю.	

ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ 

10 червня 2025 року                                                                м. Дніпро
Суддя Судової палати у кримінальних справах Дніпровського апеляційного суду Іванченко О.Ю., у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Дніпро розглянувши клопотання про поновлення строку на апеляційне оскарження та апеляційну скаргу адвоката Безрук В.Л., який діє в інтересах особи, яку притягнуто до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 на постанову Павлоградського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 25 березня 2025 року, якою:
        ОСОБА_1 ,  ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, не працюючого, який мешкає за адресою: АДРЕСА_1 , 
       визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП, -
       
ВСТАНОВИВ:
Постановою Павлоградського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 25 березня 2025 року, ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП та накладено на останнього адміністративне стягнення у вигляді позбавлення права керування транспортними засобами на строк 1 рік. Стягнуто із ОСОБА_1 на користь держави судовий збір у розмірі 605,60 гривень. 
Судом першої інстанції встановлено, що водій ОСОБА_1 , 01 березня 2025 року о 15.00 год. на а/д М-30 с. Межиріч с. Булахівка керуючи транспортним засобом “ВАЗ 210994-20” д.н.з. НОМЕР_1 , не врахував дорожньої обстановки, не вибрав безпечної швидкості руху, не впорався з керуванням, виїхав за межі проїзної частини та скоїв наїзд на перешкоду (дерево), в результаті транспортний засіб отримав механічні пошкодження. Своїми діями ОСОБА_1 порушив вимоги п. 12.1 ПДР. 
Не погоджуючись з вищевказаною постановою адвокат Безрук В.Л., який діє в інтересах особи, яку притягнуто до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 подав апеляційну скаргу, в якій просив змінити постанову суду першої інстанції в частині накладеного адміністративного стягнення. 
Разом з апеляційною скаргою адвокат подав клопотання про поновлення строку на апеляційне оскарження постанови суду першої інстанції. Просив визнати причини пропуску строку поважними.
В апеляційній скарзі адвокат вважав рішення суду передчасним, необґрунтованим та таким, що підлягає зміні в частині накладення стягнення. 
Вказує, що судом першої інстанції не було враховано в сукупності всі обставини справи, зокрема те, що ОСОБА_1 виховує двох неповнолітніх дітей, є особою переселенцем, займається нерегулярними перевезеннями громадян з Донецької області до Дніпропетровської області. Вказує, що крім нього в ДТП ніхто не постраждав. Визнав вину та розкаявся. 
В судове засідання апеляційного суду особа, яку притягнуто до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , адвокат Безрук В.Л. не з`явилися, будучи належним чином повідомленими про дату, час та місце розгляду справи, але їх неявка, відповідно до приписів ч. 6 ст. 294 КУпАП, не перешкоджає апеляційному розгляду.
       Апеляційний суд перевіривши доводи апеляційної скарги та матеріали справи про адміністративне правопорушення, приходить до висновку, що апеляційну скаргу слід задовольнити. 
       Відповідно до ч. 2 ст. 294 КУпАП, постанова судді у справі про адміністративне правопорушення може бути оскаржена протягом десяти днів з дня винесення постанови.
       Апеляційна скарга, подана після закінчення цього строку, повертається апеляційним судом особі, яка її подала, якщо вона не заявляє клопотання про поновлення цього строку, а також якщо у поновленні строку відмовлено.
       Оскільки норми КУпАП не містять вичерпного переліку підстав, які вважаються поважними для вирішення питання про поновлення пропущеного процесуального строку, то такі причини визначаються в кожному конкретному випадку з огляду на обставини справи.
       Строк на апеляційне оскарження може і повинен бути поновлений тільки у випадку, якщо він пропущений з поважних причин. Поважність причин його пропуску має довести апелянт, який заявив таке клопотання.
       Водночас, як вбачається з матеріалів справи особа, яку притягнуто до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 не був присутній у судовому засіданні під час винесення постанови Павлоградського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 25 березня 2025 року, жодних доказів щодо направлення та отримання ним копії оскаржуваної постанови матеріали справи не містять. Оскільки, оскаржувана постанова не була отримана ОСОБА_1 , а про наявність відносно нього постанови він дізнався 10.04.2025 року з Єдиного державного реєстру судових рішень, то суд апеляційної інстанції приходить до висновку про необхідність поновити особі, яку притягнуто до адміністративної відповідальності строк на апеляційне оскарження постанови суду першої інстанції. 
       Відповідно до ч. 7 ст. 294 КУпАП, апеляційний суд переглядає справу в межах апеляційної скарги.
Висновки суду першої інстанції про доведеність вини ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП підтверджуються дослідженими судом доказами і в апеляційній скарзі не оскаржуються, тому апеляційним судом не перевіряються.
В той же час, апеляційний суд погоджується з доводами апеляційної скарги, що при призначені виду адміністративного стягнення судом першої інстанції не було враховано, що ОСОБА_1 визнав свою вину, розкаявся, а також в матеріалах справи відсутні дані про притягнення ОСОБА_1 раніше до адміністративної відповідальності. Крім того, апеляційний враховує дані про особу ОСОБА_1 , який одружений, виховує двох неповнолітніх дітей, працює. 
Стосовно думки потерпілого про вид та розмір накладення адміністративного стягнення за ст. 124 КУпАП, то апеляційний суд зазначає, що вона не є вирішальною, оскільки це питання відносить до дискреційних повноважень суду, який оцінюючи матеріали справи вирішує, який вид стягнення і розмін необхідно накласти на особу.
У зв`язку з чим, апеляційний суд вважає, що рішення суду щодо накладення найсуворішого адміністративного стягнення у виді позбавлення права керування транспортними засобами стосовно ОСОБА_1 , на максимальний строк один рік є необґрунтованим.
Таким чином, апеляційний суд приходить до висновку, що постанову районного суду необхідно змінити та застосувати до ОСОБА_1 адміністративне стягнення у вигляді штрафу у розмірі 850 гривень, що з врахуванням всіх обставин справи, особи правопорушника, буде відповідати вимогам статті 7 КУпАП.
Керуючись ст. 294 Кодексу України про адміністративні правопорушення, -

ПОСТАНОВИВ:
       Клопотання адвоката Безрука Володимира Леонідовича про поновлення строку на апеляційне оскарження постанови Павлоградського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 25 березня 2025 року — задовольнити.
       Апеляційну скаргу адвоката Безрука Володимира Леонідовича, який діє в інтересах особи, яку притягнуто до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , - задовольнити. 
Постанову Павлоградського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 25 березня 2025 року, якою ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП, та накладено на нього  адміністративне стягнення у вигляді позбавлення права керування транспортними засобами строком на 1 рік, - змінити в частині накладення стягнення. 
Накласти на ОСОБА_1 адміністративне стягнення за ст. 124 КУпАП у виді штрафу в розмірі 850 (вісімсот п`ятдесят) гривень. 
В решті постанову суду залишити без змін. 
       Постанова набирає законної сили негайно, і оскарженню не підлягає.

       Суддя:                                                                О.Ю. Іванченко