УХВАЛА

17 липня 2025 року 
м. Київ

справа № 480/11035/24
адміністративне провадження № К/990/28485/25 
Верховний Суд у складі судді-доповідача Касаційного адміністративного суду Васильєвої І.А., перевіривши касаційну скаргу Головного управління ДПС у Сумській області на ухвалу Сумського окружного адміністративного суду від 26.12.2024 про забезпечення позову та постанову Другого апеляційного адміністративного суду від 03.06.2025 по справі №480/11035/24 за позовом Фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 до Головного управління ДПС у Сумській області про визнання протиправним та скасування рішення, зобов`язання вчинити дії,

УСТАНОВИВ:
До Верховного Суду 03.07.2025 надійшла касаційна скарга Головного управління ДПС у Сумській області на ухвалу Сумського окружного адміністративного суду від 26.12.2024 про забезпечення позову та постанову Другого апеляційного адміністративного суду від 03.06.2025 по справі №480/11035/24.
Вирішуючи питання про можливість відкриття касаційного провадження за поданою скаргою, Верховний Суд виходить з такого.
Як встановлено з Єдиного державного реєстру судових рішень, Фізична особа-підприємець ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до Головного управління ДПС у Сумській області, в якому просив визнати протиправним та скасувати рішення Головного управління ДПС у Сумській області про анулювання реєстрації платника єдиного податку фізичної особи-підприємця та зобов`язати його поновити реєстрацію Фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 в реєстрі платників єдиного податку як платника єдиного податку третьої групи зі ставкою податку 5 відсотків з 01 жовтня 2024 року шляхом включення до реєстру платників єдиного податку.
Ухвалою Сумського окружного адміністративного суду від 25.12.2024 прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження в адміністративній справі №480/11035/24.
Разом із позовною заявою позивачем подано до суду заяву про забезпечення позову, в якому останній просив суд зупинити дію рішення Головного управління ДПС у Сумській області №8394/18-28-24-07-02 від 14.11.2024 до набрання законної сили судовим рішенням у даній справі.
Ухвалою Сумського окружного адміністративного суду від 26.12.2024 заяву Фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 про забезпечення позову задоволено. Зупинено дію рішення Головного управління ДПС у Сумській області №8394/18-28-24-07-02 від 14.11.2024 про анулювання реєстрації платника єдиного податку фізичної особи-підприємця Фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 , до набрання законної сили рішенням суду по цій справі.
Постановою Другого апеляційного адміністративного суду від 03.06.2025 апеляційну скаргу Головного управління ДПС у Сумській області залишено без задоволення. Ухвалу Сумського окружного адміністративного суду від 26.12.2024 по справі №480/11035/24 залишено без змін.
При вирішенні питання про відповідність касаційної скарги вимогам Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС України) судом встановлено наступне.
Відповідно до частини 2 статті 328 КАС України у касаційному порядку можуть бути оскаржені ухвали суду першої інстанції про забезпечення позову, заміну заходу забезпечення позову, ухвали, зазначені у пунктах 3, 4, 12, 13, 17, 20 частини 1 статті 294 цього Кодексу, після їх перегляду в апеляційному порядку.
Відповідно до пункту 4 частини 2 статті 330 КАС України у касаційній скарзі зазначається підстава (підстави), на якій (яких) подається касаційна скарга з визначенням передбаченої (передбачених) статтею 328 цього Кодексу підстави (підстав).
У разі подання касаційної скарги на судове рішення, зазначене у частинах 2 і 3 статті 328 цього Кодексу, в касаційній скарзі зазначається обґрунтування того, в чому полягає неправильне застосування норм матеріального права чи порушення норм процесуального права, що призвело до ухвалення незаконного судового рішення (рішень).
Натомість контролюючим органом вказано підставою касаційного оскарження пункт 1 частини 4 статті 328 КАС України, яким передбачено підставу касаційного оскарження рішення суду першої інстанції після апеляційного перегляду справи, а також постанови суду апеляційної інстанції повністю або частково у випадках, визначених цим Кодексом, якщо суд апеляційної інстанції в оскаржуваному судовому рішенні застосував норму права без урахування висновку щодо застосування норми права у подібних правовідносинах, викладеного у постанові Верховного Суду, крім випадку наявності постанови Верховного Суду про відступлення від такого висновку.
В обґрунтування касаційної скарги скаржником вказано, що суди першої та апеляційної інстанцій при розгляді справи не врахували позицію Верховного Суду, висловлену в постанові від 11.12.2024 у справі №280/4194/24, предметом розгляду в якій була заява щодо забезпечення позову шляхом зупинення дії розпорядження.
Податковим органом зазначено про неправильне застосування судами попередніх інстанцій статей 150, 151 КАС України, неврахування висновку щодо застосування норми права у подібних правовідносинах, викладеного у постанові Верховного Суду по справі №800/521/17 від 28.03.2018. Скаржником зауважено, що позивач не надав жодних доказів, які б свідчили про очевидні ознаки протиправності рішення та небезпеку заподіяння шкоди його правам та інтересам, застосування штрафних санкцій що призведе до його зупинення діяльності й матиме наслідком утруднення або неможливість, відновлення господарської діяльності, без вжиття заходів забезпечення позову. Натомість сам по собі факт прийняття відповідачем рішення, яке ймовірно стосується прав та інтересів позивача, не може автоматично свідчити про те, що невжиття заходів забезпечення позову може істотно ускладнити виконання рішення суду, однак факт порушення прав та інтересів позивача підлягає доведенню у встановленому законом порядку. На думку скаржника, висновки суду попередніх інстанцій зроблені без наявності конкретних доказів, які б надали можливість встановити хоча б одну з наявних обставин наведених позивачем, що є порушенням принципів справедливого, повного, всебічного та об`єктивного розгляду справи.
Як встановлено зі змісту оскаржуваної постанови Другого апеляційного адміністративного суду від 03.06.2025 по справі №480/11035/24, суд апеляційної інстанції дійшов висновку, що при анулюванні Фізичній особі-підприємцю ОСОБА_1 реєстрації платником єдиного податку третьої групи за ставкою 5 відсотків позивачу буде змінено систему оподаткування, що може мати наслідком застосування штрафних санкцій, розірвання договірних відносин, й матиме наслідком утруднення або неможливість відновлення господарської діяльності та, у зв`язку з чим, для відновлення прав та інтересів позивача необхідно буде докласти значних зусиль та витрат. Невжиття заходів забезпечення позову в цьому випадку з наведених підстав може істотно ускладнити ефективний захист та поновлення прав і інтересів позивача, для захисту яких він звернувся до суду. Обраний заявником спосіб забезпечення адміністративного позову відповідає його предмету та, вжиття таких заходів спрямоване лише на збереження існуючого становища до розгляду справи по суті заявлених вимог. Аналогічний правовий підхід до застосування вказаних норм права викладено Верховним Судом у постановах від 25.10.2023 по справі №160/11784/23, від 29.05.2025 у справі №520/33137/24.
Така позиція відповідає актуальній правовій позиції Верховного Суду, викладеній, зокрема, в постанові від 10.07.2025 у справі №240/2350/25, що за наслідками анулювання реєстрації платником єдиного податку другої групи позивач має змінити систему оподаткування на загальну, що призведе до додаткового податкового навантаження та виникнення обов`язку із реєстрації платником податку на додану вартість. Ці обставини, в свою чергу, можуть суттєво вплинути на ведення позивачем господарської діяльності, призвести до розірвання договірних відносин, утруднення або неможливості відновлення господарської діяльності в подальшому. У разі відновлення статусу позивача як платника єдиного податку (у випадку ухвалення судом рішення про задоволення позову) необхідним буде коригування податкового обліку як самого позивача, так і його контрагентів, оскільки податкове законодавство передбачає зовсім інші правила ведення обліку для платників податків на загальній системі оподаткування, зокрема і в частині обліку податку на додану вартість.
Стосовно посилань скаржника на необхідність врахування правової позиції, викладеної Великою Палатою Верховного Суду в постанові від 28.03.2018 у справі №800/521/17, апеляційним судом зазначено, що у справі що переглядається слід врахувати позицію Верховного Суду, викладену у постанові від 25.10.2023 по справі №160/11784/23.
Скаржником не наведено підстав щодо помилковості врахування судом такої правової позиції Верховного Суду, або необхідності відступу від такої практики Верховного Суду, або спростування подібності правовідносин.
Доводи касаційної скарги зводяться до викладення фактичних обставин справи, цитування норм КАС Укроаїни, висловлення незгоди з наданою судом апеляційної інстанції правовою оцінкою наявних у матеріалах цієї справи доказів у сукупності зі встановленими у справі обставинами, переоцінки доказів, що не є належним викладенням підстав касаційного оскарження.
Враховуючи межі перегляду судом касаційної інстанції, визначені статтею 341 КАС України, суд касаційної інстанції не має права встановлювати або вважати доведеними обставини, що не були встановлені у рішенні або постанові суду чи відхилені ним, вирішувати питання про достовірність того чи іншого доказу, про перевагу одних доказів над іншими, збирати чи приймати до розгляду нові докази або додатково перевіряти докази.
Верховний Суд зазначає, що у касаційній скарзі скаржник повинен навести мотиви незгоди з судовим рішенням з урахуванням передбачених КАС України підстав для його скасування або зміни (статті 351-354 Кодексу) з вказівкою на конкретні висновки суду, рішення якого оскаржується, із одночасним зазначенням норм права (пункт, частина, стаття), які неправильно застосовані цим судом при прийнятті відповідного висновку. Касаційна скарга повинна містити посилання на конкретні порушення відповідної норми (норм) права чи неправильність її (їх) застосування. Скаржник повинен зазначити конкретні порушення, що є підставами для скасування або зміни судового рішення (рішень), які, на його думку, допущені судом при його (їх) ухваленні, та навести аргументи в обґрунтування своєї позиції.
З урахуванням змін до КАС України, які набрали чинності 08.02.2020, суд касаційної інстанції переглядає судові рішення в межах доводів та вимог касаційної скарги, які стали підставою для відкриття касаційного провадження, а тому відсутність у касаційній скарзі визначених законом підстав касаційного оскарження унеможливлює її прийняття та відкриття касаційного провадження.
Отже, перевіркою змісту поданої у цій справі касаційної скарги встановлено, що у ній не викладені передбачені частиною 4 статті 328 КАС України підстави для оскарження судових рішень в касаційному порядку.
Пунктом 4 частини 5 статті 332 КАС України встановлено, що касаційна скарга не приймається до розгляду і повертається суддею-доповідачем, якщо у касаційній скарзі не викладені передбачені цим Кодексом підстави для оскарження судового рішення в касаційному порядку.
За наведених обставин касаційну скаргу необхідно повернути особі, яка її подала.
Відповідно до вищенаведеного, керуючись статтями 328, 330, 332, 355, 359 КАС України,
УХВАЛИВ:
Касаційну скаргу Головного управління ДПС у Сумській області на ухвалу Сумського окружного адміністративного суду від 26.12.2024 про забезпечення позову та постанову Другого апеляційного адміністративного суду від 03.06.2025 по справі №480/11035/24 повернути особі, яка її подала.
Роз`яснити, що повернення касаційної скарги не позбавляє права повторного звернення до суду касаційної інстанції в порядку, встановленому законом.
Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання та не може бути оскаржена.

Суддя	І.А. Васильєва