УХВАЛА

12 серпня 2025 року 
м. Київ

справа №990/373/25
адміністративне провадження №П/990/373/25

Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду: 
судді-доповідача - Єресько Л.О.,
суддів: Смоковича М.І.,  Білак М.В.,  Соколова В.М.,  Кашпур О.В., 
розглянувши заяву ОСОБА_1 про забезпечення позову у справі № 990/373/25 за позовом ОСОБА_1 до Вищої кваліфікаційної комісії суддів України про визнання протиправними та скасування рішень, зобов`язання вчинити певні дії,     

УСТАНОВИВ:
07.08.2025 ОСОБА_1 (далі - позивачка, ОСОБА_1 ) звернувся до Верховного Суду (далі - Суд) як суду першої інстанції з адміністративним позовом до Вищої кваліфікаційної комісії суддів України (далі - відповідач, ВККС України), у якому просив:
- визнати протиправним та скасувати рішення ВККС України від 25.07.2025 № 142/зп-25 в частині як таке, що суперечить вимогам встановленим рішенням Вищої кваліфікаційної комісії суддів України від 11.06.2025 № 118/зп-25, яким визначено прохідний бал першого етапу кваліфікаційного іспиту (тестування знань з історії української державності) з урахуванням того, що до другого етапу допускаються учасники, які набрали бал не нижче 65 відсотків максимально можливого балу у кількості не більше 7200 кандидатів на посаду судді та суддів.;
- зобов`язати ВККС України винести зміни в пункт 2 резолютивної частини рішення від 25.07.2025 № 142/зп-25 в частині затвердження кодованих та декодованих результатів тестування знань з історії української державності складеного 24.07.2025 ОСОБА_1 у межах кваліфікаційного іспиту для кандидатів на посаду судді місцевого суду, зазначивши в додатку             № 1 до рішення ОСОБА_1 під порядковим № 8059 «успішно складено»;
- зобов`язати ВККС України допустити ОСОБА_1 до другого етапу кваліфікаційного іспиту - тестування загальних знань у сфері права та знань зі спеціалізації відповідного суду на посаду судді місцевого та внести зміни в додаток № 2 доповнивши такий «в графі 2 прізвище  ім`я по-батькові « ОСОБА_1 » в графі № 3 статус кандидат на посаду судді» в графі № 4 « спеціалізація загальна».
Одночасно з пред`явленням позову на підставі вимог статті 150 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС України) позивач подав заяву про забезпечення позову, в якій просить суд вжити заходи забезпечення позову, передбачені статтею 151 КАС України, шляхом зупинення дії рішення ВККС України від 25.07.2025 року № 142/зп-25 про затвердження кодованих та декодованих результатів тестування знань з історії української державності та про призначення тестування загальних знань у сфері права та знань зі спеціалізації відповідного суду у межах кваліфікаційного іспиту для кандидатів на посаду судді місцевого суду та суддів, які виявили намір бути переведеними до іншого місцевого суду та заборони Вищій кваліфікаційній комісії суддів України вчиняти дії щодо проведення другого етапу кваліфікаційного іспиту - тестування загальних знань у сфері права та знань зі спеціалізації відповідного суду до набрання законної сили рішенням у цій справі.
Ознайомившись із змістом вказаної заяви позивача про забезпечення позову, Суд приходить до наступних висновків.
Відповідно до частини першої статті 150 КАС України суд за заявою учасника справи або з власної ініціативи має право вжити визначені цією статтею заходи забезпечення позову.
Забезпечення позову допускається як до пред`явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо: 1) невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду; або 2) очевидними є ознаки протиправності рішення, дії чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень, та порушення прав, свобод або інтересів особи, яка звернулася до суду, таким рішенням, дією або бездіяльністю (частина друга статті 150 КАС України).
Відповідно до частин 1, 2 статті 151 КАС України позов може бути забезпечено: зупиненням дії індивідуального акта або нормативно-правового акта; забороною відповідачу вчиняти певні дії; забороною іншим особам вчиняти дії, що стосуються предмета спору; зупиненням стягнення на підставі виконавчого документа або іншого документа, за яким стягнення здійснюється у безспірному порядку. Суд може застосувати кілька заходів забезпечення позову. Заходи забезпечення позову мають бути співмірними із заявленими позивачем вимогами. Суд також повинен враховувати співвідношення прав (інтересу), про захист яких просить заявник, із наслідками вжиття заходів забезпечення позову для заінтересованих осіб.
Разом з цим, колегія суддів звертає увагу, що пунктом 1 частини третьої статті 151 КАС України визначено, що не допускається забезпечення позову шляхом зупинення актів Верховної Ради України, Президента України, Кабінету Міністрів України, Рахункової палати, Вищої ради правосуддя, Вищої кваліфікаційної комісії суддів України, Кваліфікаційно-дисциплінарної комісії прокурорів, органу, що здійснює дисциплінарне провадження щодо прокурорів, та встановлення для них заборони або обов`язку вчиняти певні дії.
Встановлена наведеною нормою заборона є імперативною, будь-яких виключень із встановленого нею правила чинними нормативно-правовими актами не передбачено.
Оскільки позивачка просила обрати видом забезпечення позову зупинення оскаржуваного рішення ВККС України, який відповідно до статті 106 Конституції України є актом ВККС України, заява позивача в розумінні спеціальної норми статті 151 КАС України задоволенню не підлягає.
На підставі викладеного, керуючись статтями 150, 151, 154 Кодексу адміністративного судочинства України, суд , -

УХВАЛИВ:
У задоволенні заяви ОСОБА_1 про забезпечення позову відмовити.
Ухвала набирає законної сили в порядку, визначеному статтею 256 КАС України. Апеляційна скарга на ухвалу Верховного Суду може бути подана до Великої Палати Верховного Суду протягом п`ятнадцяти днів з дня її підписання.

...........................

...........................

...........................

...........................

...........................

Л.О. Єресько
М.І. Смокович 
 М.В. Білак 
 В.М. Соколов 
 О.В. Кашпур ,
Судді Верховного Суду