П`ЯТИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
————————————————————————
П О С Т А Н О В А
І М Е Н Е М  У К Р А Ї Н И

05 серпня 2025 р.	м. Одеса	Справа № 420/3311/25	

                                                                                                                                 Головуючий в 1 інстанції: Потоцька Н. В.
                                                                                                                                Час і місце ухвалення: м. Одеса

Колегія суддів П`ятого апеляційного адміністративного суду у складі:
                    головуючого  –  Лук`янчук О.В.
                    суддів              –  Бітова А. І.
                                                    –  Ступакової І. Г. 
                    
розглянувши у порядку письмового провадження в місті Одеса адміністративну справу за апеляційною скаргою Головного управління Державної міграційної служби в Одеській області на рішення Одеського окружного адміністративного суду від 10 квітня 2025 року по справі за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Державної міграційної служби в Одеській області про визнання протиправною бездіяльності та зобов`язання видати паспорт, 

                                              В С Т А Н О В И Л А :

ОСОБА_1 звернулась до суду з позовом до Головного управління Державної міграційної служби України в Одеській області, в якому просила:
визнати протиправною бездіяльність Головного управління Державної міграційної служби України в Одеській області щодо оформлення та видачі паспорта громадянина України для виїзду за кордон на ім`я ОСОБА_1 ;
зобов`язати Головне управління Державної міграційної служби України в Одеській області оформити та видати громадянці України ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , паспорт громадянина України для виїзду за кордон на підставі заяви-анкети, поданої 10.07.2024 року через Овідіопольський відділ Головного управління Державної міграційної служби України в Одеській області.
В обґрунтування позовних вимог зазначається, що в липні 2024 року вона звернулась до Овідіопольського відділу ГУДМС в Одеській області із заявою про внесення інформації до Єдиного державного демографічного реєстру у зв`язку з оформленням паспорту громадянина України для виїзду за кордон. Через невидачу паспорту позивач 18.07.2024 звернулась Урядову “гарячу лінію” зі зверненням в якому просила надати обґрунтовані пояснення щодо відмови у видачі паспорту для виїзду за кордон. При цьому, у зверненні зазначено, що позивач набула громадянство України у 2004 році та отримала паспорт, в 2008 році уклала шлюб та отримала повторно паспорт з прізвищем чоловіка, народила 6 (шестеро) дітей, отримала статус Матері-героїні.
В серпні 2024 року позивач отримала відповідь відповідача ГУДМС в Одеській області, якою повідомлено про відмову в оформленні паспорту громадянина України для виїзду за кордон. Відмова мотивована тим, що за результатами перевірки особу позивача ідентифіковано, але належність до громадянства не підтверджено та запропоновано звернутись до ГУ ДМС в Одеській області.
Позивач вказує, що при зверненні з заявою про видачу паспорта для виїзду за кордон вона надала внутрішній паспорт громадянина України серії НОМЕР_1 від 28.08.2008 року, виданий Овідіопольським РВ ГУМВС України в Одеській області. На думку позивача, своїми діями відповідач фактично не визнає паспорт громадянина України та ставить під сумнів його дійсність та такі дії грубо порушують право на свободу пересування, яке закріплене міжнародними нормативно-правовими актами і національним законодавством.
Рішенням Одеського окружного адміністративного суду від 10 квітня 2025 року адміністративний позов ОСОБА_1 до Головного управління Державної міграційної служби в Одеській області про визнання протиправною бездіяльності та зобов`язання видати паспорт – задоволено частково.
Визнано протиправним та скасовано Рішення про відмову в оформленні та видачі паспорта громадянина України для виїзду за кордон ОСОБА_2 від 27.07.2024, затверджене начальником Овідіопольського відділу ГУДМС в Одеській області 27.07.2024.
Зобов`язано Головне управління Державної міграційної служби України в Одеській області оформити та видати громадянці України ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , паспорт громадянина України для виїзду за кордон на підставі заяви-анкети, поданої 10.07.2024 року через Овідіопольський відділ Головного управління Державної міграційної служби України в Одеській області.
В решті позовних вимог – відмовлено.
Стягнуто на користь ОСОБА_1  судові витрати за сплату судового збору у розмірі 1211 (одна тисяча двісті одинадцять гривень) грн. 20 коп. за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління Державної міграційної служби в Одеській області.
Не погоджуючись із зазначеним рішенням суду першої інстанції, Головне управління Державної міграційної служби в Одеській області, подало апеляційну скаргу, в якій зазначає про порушення норм матеріального та процесуального права, неповне з`ясування обставин справи, а тому просить скасувати рішення суду першої інстанції та  прийняти нове рішення, яким у задоволенні позовних вимог відмовити.
В обґрунтування доводів апеляційної скарги, апелянт зазначає, що Овідіопольським відділом у відповідності до вимог Порядку № 152 проведено перевірки, під час яких з`ясовано, що відповідно даних ЄІАС УМП «Облік осіб, які набули або припинили громадянство України» ОСОБА_3 не значиться. Також вказує, що задовольнивши вимогу про зобов`язання ГУ ДМС в Одеській області оформити та видати громадянці України ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , паспорт громадянина України для виїзду за кордон, суд першої інстанції перебрав на себе повноваження державного органу виконавчої влади.
Справу розглянуто судом апеляційної інстанції в порядку письмового провадження на підставі ч.1 ст.311 КАС України.
Розглянувши матеріали справи, заслухавши суддю-доповідача, перевіривши законність і обґрунтованість судового рішення в межах позовних вимог і доводів апеляційної скарги, колегія суддів зазначає наступне.
Судом першої інстанції встановлено, що ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , 28.08.2008 року отримала паспорт громадянина України серії НОМЕР_1 , виданий Овідіопольським РВ ГУМВС України в Одеській області.
У паспорті наявні відомості про реєстрацію шлюбу з ОСОБА_4 13.08.2008 Овідіопольським відділом РАЦС Одеської області (сторінка 10).
Також на сторінці 11 міститься запис про реєстрацію місця проживання за адресою: АДРЕСА_1 – 21.07.2005 року.
10.07.2024 ОСОБА_1 звернулась до Овідіопольського відділу ГУ ДМС в Одеській області із заявою-анкетою №27944574 для внесення інформації до Єдиного державного демографічного реєстру у зв`язку з оформленням паспорта громадянина України для виїзду за кордон.
18.07.2024 ОСОБА_1 звернулась на Урядову “гарячу лінію” зі зверненням (реєстраційний номер ЦВ-17557564): “Заявниця звертається до Державної міграційної служби України з проханням надати обгрунтовані пояснення щодо правомірності відмови у виготовленні паспорту для виїзду за кордон за документами, поданими 10.07.2024 до паспортного відділу смт. Овідіополь. З урахуванням, що в 2004 року отримала громадянство України та паспорт, 28.08.2008 уклала шлюб та отримала повторно паспорт з прізвищем чоловіка, народила 6-ро дітей, отримала статус Матері-героїні. Також наголошує, що батьки та старший брат заявниці отримали громадянство та не мають відповідних проблем з виготовленням документу для виїзду за кордон”.
27.07.2024 Рішенням про відмову в оформленні та видачі паспорта громадянина України для виїзду за кордон, затвердженим начальником Овідіопольського відділу ГУДМС в Одеській області 27.07.2024, ОСОБА_2 відмовлено в оформленні паспорта громадянина України для виїзду за кордон. Рекомендовано для усунення недоліків звернутися до ГУ ДМС в Одеській області та надати документи, що були підставою для оформлення набуття громадянства України та видачі довідки про реєстрацію особи громадянином України №226787 від 08.12.2004.
Листом №УКЦ-Ц-632-24/5100.4.7/8838-24 від 08.08.2024 ГУ ДМС в Одеській області надало відповідь на електронне звернення від 18.07.2024 №ЦВ-17557564, яке надійшло на Урядову “гарячу лінію”, яким повідомлено, що після прийняття заяви-анкети та доданих до неї документів здійснено процедуру ідентифікації особи та перевірку належності до громадянства. За результатами перевірки особу позивача ідентифіковано, але належність до громадянства України не підтверджено, у зв`язку з чим позивачу відмовлено в оформленні паспорта листом від 27.07.2024 №5140-299/5140.1-24.
Не погодившись з рішенням відповідача, позивачка звернулася до суду з даним позовом.
Задовольняючи позовні вимоги, суд першої інстанції прийшов до висновку, що відмова у видачі паспорту громадянина України для виїзду за кордон очевидно свідчить про непослідовність дій міграційного органу, порушення останнім принципу належного урядування, адже цим органом видано позивачу паспорт громадянина України серії НОМЕР_1 .
При цьому вказав, що відповідач порушив право позивача на отримання паспорту громадянина України для виїзду за кордон саме прийняттям рішення від 27.07.2024. та погодився з доводами відповідача щодо відсутності в його діях бездіяльності щодо видачі паспорту, оскільки ГУ ДМС в Одеській області не розглядало заяву-анкету позивача, а надавало відповідь на звернення позивача, яке надійшло на Урядову “гарячу лінію”.
Колегія суддів надаючи оцінку рішенню суду першої інстанції з урахуванням доводів апелянта виходить з наступного. 
Правові та організаційні засади створення та функціонування Єдиного державного демографічного реєстру та видачі документів, що посвідчують особу, підтверджують громадянство України чи спеціальний статус особи, а також права та обов`язки осіб, на ім`я яких видані такі документи визначає Закон України  Про Єдиний державний демографічний реєстр та документи, що підтверджують громадянство України, посвідчують особу чи її спеціальний статус  від 20 листопада 2012 року № 5492-VI (далі  Закон № 5492-VI).
Відповідно до ч.1 ст.4 Закон України «Про Єдиний державний демографічний реєстр та документи, що підтверджують громадянство України, посвідчують особу чи її спеціальний статус» від 20.11.2012р. №5492-VI (далі - Закон №5492-VI) Єдиний державний демографічний реєстр (Реєстр) - це електронна інформаційно-телекомунікаційна система, призначена для зберігання, захисту, обробки, використання і поширення визначеної цим Законом інформації про особу та про документи, що оформлюються із застосуванням засобів Реєстру, із забезпеченням дотримання гарантованих  Конституцією України  свободи пересування і вільного вибору місця проживання, заборони втручання в особисте та сімейне життя, інших прав і свобод людини та громадянина.
Єдиний державний демографічний реєстр ведеться з метою ідентифікації особи для оформлення, видачі, обміну, пересилання, вилучення, повернення державі, визнання недійсними та знищення передбачених цим Законом документів. Єдиний державний демографічний реєстр у межах, визначених законодавством про свободу пересування та вільний вибір місця проживання, використовується також для обліку інформації про реєстрацію місця проживання чи місця перебування.
Згідно ч.ч.2 ,3  ст.4 Закону №5492-VI  визначені цим Законом уповноважені суб`єкти для обліку даних ведуть відомчі інформаційні системи. Порядок ведення Реєстру та взаємодії між уповноваженими суб`єктами встановлюється Кабінетом Міністрів України.
Відповідно до частини першої  статті 10 Закону №5492-VI  внесення інформації до Реєстру здійснюється уповноваженими суб`єктами за зверненням заявника, на підставі інформації державних органів реєстрації актів цивільного стану, органів реєстрації фізичних осіб, а також інформації органів виконавчої влади, інших державних органів, органів влади Автономної Республіки Крим, органів місцевого самоврядування з дотриманням вимог  Закону України «Про захист персональних даних».
У разі якщо інформація про особу вноситься до Реєстру вперше, проводиться ідентифікація особи, після завершення якої автоматично формується унікальний номер запису в Реєстрі та фіксуються час, дата та відомості про особу, яка оформила заяву-анкету (в електронній формі). Унікальний номер запису в Реєстрі є незмінним.
За частиною першою статті 13 Закону №5492-VI  документи, оформлення яких передбачається цим Законом із застосуванням засобів Реєстру (далі - документи Реєстру), відповідно до їх функціонального призначення поділяються на документи, що посвідчують особу та підтверджують громадянство України, і документи, що посвідчують особу та підтверджують її спеціальний статус.
Одним із документів Реєстру, що посвідчують особу та підтверджують громадянство України, зазначено паспорт громадянина України для виїзду за кордон (підпункт «б» пункту 1 частини першої статті 13 Закону №5492-VI).
Відповідно до ч.1  ст.22 Закону №5492-VI  паспорт громадянина України для виїзду за кордон є документом, що посвідчує особу, підтверджує громадянство України особи, на яку він оформлений, і дає право цій особі на виїзд з України і в`їзд в Україну.
Кожен громадянин України має право на отримання паспорта громадянина України для виїзду за кордон у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України.
Паспорт громадянина України для виїзду за кордон оформляється особам, які не досягли шістнадцятирічного віку, на чотири роки, а особам, які досягли шістнадцятирічного віку, - на 10 років.
Паспорт громадянина України для виїзду за кордон виготовляється у формі книжечки, правий форзац якої містить безконтактний електронний носій, та складається з м`якої обкладинки, 32 сторінок та сторінки даних.
Оформлення паспорта громадянина України для виїзду за кордон здійснюється в Україні розпорядником Реєстру, а за кордоном - ЗДУ. Прийняття заяв-анкет для внесення інформації до Реєстру, видача паспорта громадянина України для виїзду за кордон здійснюються розпорядником Реєстру та ЗДУ, а також уповноваженими суб`єктами, передбаченими пунктом 4 частини першої  статті 2 цього Закону.
Постановою Кабінету Міністрів України від 7 травня 2014 р. № 152  затверджено Порядок оформлення, видачі, обміну, пересилання, вилучення, повернення державі, визнання недійсним та знищення паспорта громадянина України для виїзду за кордон (далі Порядок).
Згідно п.п. 2, 5 цього Порядку кожен громадянин України має право на отримання паспорта для виїзду за кордон.
У разі втрати або викрадення паспорта для виїзду за кордон особі замість втраченого або викраденого оформляється та видається новий паспорт для виїзду за кордон.
Відповідно до п. 6 Порядку, обмін паспорта для виїзду за кордон здійснюється у разі, зокрема, закінчення строку дії паспорта для виїзду за кордон.
Паспорт для виїзду за кордон видається, зокрема, не пізніше ніж через 20 робочих днів з дня оформлення заяви-анкети для його отримання.
Оформлення (у тому числі замість втраченого або викраденого), обмін паспорта для виїзду за кордон територіальними органами/ територіальними підрозділами ДМС здійснюються через Головний обчислювальний центр Єдиного державного демографічного реєстру (далі - Головний обчислювальний центр Реєстру) у взаємодії з Державним центром персоналізації документів державного підприємства Поліграфічний комбінат Україна по виготовленню цінних паперів (далі - Центр) (п. 8 Порядку).
Відповідно до пунктів 12-13 Порядку, внесення інформації до Єдиного державного демографічного реєстру (далі - Реєстр) здійснюється з використанням відомчої інформаційної системи ДМС та відомчої інформаційної системи МЗС (далі - відомчі інформаційні системи). Для внесення інформації до Реєстру формується заява-анкета, зразок якої затверджується МВС.
Пунктом 16 Порядку закріплено, що ДМС має право отримувати інформацію про особу з наявних державних та єдиних реєстрів, інших інформаційних баз, що перебувають у власності держави або підприємств, установ та організацій, в обсязі, необхідному для ідентифікації особи у зв`язку з оформленням (у тому числі замість втраченого або викраденого), обміном паспорта для виїзду за кордон відповідно до  Закону України "Про Єдиний державний демографічний реєстр та документи, що підтверджують громадянство України, посвідчують особу чи її спеціальний статус".
Доступ до такої інформації здійснюється з дотриманням вимог Закону України  Про захист інформації в інформаційно-телекомунікаційних системах.
У разі відсутності можливості надання ДМС прямого доступу до наявних державних та єдиних реєстрів, інших інформаційних баз, що перебувають у власності держави або підприємств, установ та організацій, або направлення запитів захищеними каналами зв`язку одержання відомостей про особу здійснюється шляхом надсилання запитів та надання відповідей на них на паперових носіях.
Згідно п. 19 Порядку, документи для оформлення (у тому числі замість втраченого або викраденого), обміну паспорта для виїзду за кордон в Україні подаються до центрів надання адміністративних послуг, державного підприємства, що належить до сфери управління ДМС, і його відокремлених підрозділів (далі - уповноважені суб`єкти), територіальних органів та територіальних підрозділів ДМС.
Документи для оформлення (у тому числі замість втраченого або викраденого), обміну паспорта для виїзду за кордон подаються особою або її законним представником/уповноваженою особою (далі - заявники) до територіального органу/територіального підрозділу ДМС, уповноваженого суб`єкта за місцем звернення.
Пунктами 24, 25 Порядку передбачено, що працівник територіального органу/територіального підрозділу ДМС, закордонної дипломатичної установи, уповноваженого суб`єкта під час приймання документів від заявника перевіряє повноту поданих заявником документів, зазначених у пунктах 35 і 52 цього Порядку, відповідність їх оформлення вимогам законодавства.
У разі відповідності поданих документів вимогам цього Порядку працівник територіального органу/територіального підрозділу ДМС, закордонної дипломатичної установи, уповноваженого суб`єкта із використанням електронного цифрового підпису та із застосуванням засобів Реєстру формує заяву-анкету (у тому числі здійснює отримання біометричних даних, параметрів).
Відповідно до п. 35 Порядку заявник для оформлення паспорта для виїзду за кордон в Україні подає такі документи:
1) паспорт громадянина України (для особи, яка досягла 14-річного віку та проживає в Україні);
2) свідоцтво про народження або документ, що підтверджує факт народження, виданий компетентними органами іноземної держави, - у разі оформлення паспорта для виїзду за кордон особі, яка не досягла 14-річного віку. Якщо батьки або один із батьків такої особи на момент її народження були іноземцями або особами без громадянства, також подається довідка про реєстрацію особи громадянином України (у разі оформлення вперше паспорта для виїзду за кордон із застосуванням засобів Реєстру);
3) документ, що посвідчує особу законного представника, та документ, що підтверджує повноваження особи як законного представника, у тому числі документ, виданий уповноваженим органом іноземної держави, який підтверджує повноваження особи на представлення інтересів дитини щодо оформлення паспорта для виїзду за кордон, - у разі подання документів законним представником, крім випадків, коли законним представником є один із батьків;
4) документи, що підтверджують сплату адміністративного збору, або оригінал документа про звільнення від його сплати. Оригінал документа про звільнення від сплати адміністративного збору повертається заявнику, а до заяви-анкети додається його копія, засвідчена працівником територіального органу/територіального підрозділу ДМС, уповноваженого суб`єкта шляхом проставлення відмітки  Згідно з оригіналом  та підпису із зазначенням його посади, прізвища, ініціалів та дати;
5) у разі оформлення паспорта для виїзду за кордон особі, яка не досягла 12- річного віку, або особі, яка не може пересуватися самостійно у зв`язку з тривалим розладом здоров`я та яка потребує термінового лікування за кордоном, що підтверджується медичним висновком відповідного закладу охорони здоров`я, оформленим в установленому порядку, або особі, щодо якої наявний висновок про необхідність направлення особи із складових сил оборони або сил безпеки, постраждалої у зв`язку з військовою агресією Російської Федерації проти України, на лікування за кордон, - може бути подано одну кольорову фотокартку розміром 10-15 сантиметрів для внесення відцифрованого образу обличчя особи шляхом сканування
Згідно п.п. 43 Порядку після прийняття до розгляду заяви-анкети та доданих до неї документів працівник територіального органу / територіального підрозділу ДМС здійснює заходи з ідентифікації особи, на ім`я якої оформляється паспорт для виїзду за кордон.
Відповідно п. 44 Порядку ідентифікація особи здійснюється на підставі даних, отриманих з баз даних Реєстру.
Пошук інформації в Реєстрі щодо особи здійснюється за поданими персональними даними (у тому числі тими, що змінилися).
У разі подання для оформлення (у тому числі замість втраченого або викраденого), обміну паспорта для виїзду за кордон паспорта громадянина України зразка 1994 року ідентифікація особи здійснюється, зокрема, за даними, що містяться в картотеках територіального підрозділу ДМС.
Якщо паспорт громадянина України зразка 1994 року був виданий територіальним підрозділом ДМС, до якого подано заяву-анкету, працівник територіального підрозділу ДМС порівнює дані особи та її фотозображення з даними, наведеними в заяві про видачу такого паспорта, та вклеєною до неї фотокарткою і сканує її із застосуванням засобів Реєстру до відомчої інформаційної системи ДМС.
У разі видачі паспорта громадянина України зразка 1994 року іншим територіальним підрозділом ДМС для підтвердження видачі особі такого паспорта не пізніше наступного дня після приймання до розгляду заяви-анкети до такого територіального підрозділу ДМС надсилається запит за формою, встановленою МВС.
Перевірка за запитом проводиться протягом двох робочих днів після його надходження. Під час перевірки відомості, наведені в запиті, та фотозображення порівнюються з даними, наведеними в заяві про видачу такого паспорта, та вклеєною до неї фотокарткою. У графі "Службові відмітки" заяви про видачу паспорта проставляється відмітка із зазначенням реквізитів запиту та назви територіального органу / територіального підрозділу ДМС, який здійснює оформлення (у тому числі замість втраченого або викраденого), обмін паспорта для виїзду за кордон.
За результатами перевірки надається відповідь територіальному органу / територіальному підрозділу ДМС, який надіслав запит, за встановленою МВС формою, а заява про видачу паспорта сканується до відомчої інформаційної системи ДМС.
У разі коли під час порівняння фотозображення із фотокарткою не встановлено тотожність зображеної на них особи або виявлено невідповідність відомостей, зазначених у запиті, даним, наведеним у заяві про видачу такого паспорта, про це повідомляється територіальному органу / територіальному підрозділу ДМС, який надіслав запит, для з`ясування обставин виникнення розбіжностей та вжиття додаткових заходів з ідентифікації особи. За наявної можливості територіальний підрозділ ДМС здійснює приведення написання імені особи, дати народження або місця народження, які містяться в заяві про видачу паспорта та в облікових документах територіального підрозділу ДМС, у відповідність з відомостями, які внесені до паспорта громадянина України та поданих документів заявника.
За результатами проведених перевірок, ідентифікації особи та перевірки факту належності особи до громадянства України (у разі оформлення паспорта для виїзду за кордон вперше із застосуванням засобів Реєстру) працівник територіального органу / територіального підрозділу ДМС приймає рішення про оформлення паспорта для виїзду за кордон або про відмову в його оформленні.
Пунктом 45 Порядку визначено, що ідентифікація особи, на ім`я якої оформляється паспорт для виїзду за кордон і стосовно якої відсутня інформація в базах даних Реєстру, здійснюється відповідно до наявних державних та єдиних реєстрів, інших інформаційних баз, що перебувають у власності держави або підприємств, установ та організацій.
У разі відсутності прямого доступу до наявних державних та єдиних реєстрів, інших інформаційних баз, що перебувають у власності держави або підприємств, установ та організацій, працівник територіального органу / територіального підрозділу ДМС протягом одного робочого дня з дня прийняття заяви-анкети до розгляду заповнює електронну форму запиту та надсилає його до відповідного органу, установи, організації, територіального органу / територіального підрозділу ДМС.
Перевірка за запитом проводиться протягом двох робочих днів з дня його надходження. За результатами перевірки готується відповідь та надсилається до територіального органу / територіального підрозділу ДМС, який надіслав запит.
Строк надання відповіді не повинен перевищувати п`яти робочих днів з дня надходження запиту.
За відсутності можливості надсилання запитів у електронній формі запити надсилаються на паперових носіях. Допускається надсилання запитів та отримання відповідей каналами відомчої електронної пошти.
Відповідно до п.48 Порядку у разі коли паспорт громадянина України зразка 1994 року оформлений на ім`я особи територіальним органом/територіальним підрозділом ДМС, який припинив діяльність або тимчасово не здійснює свої повноваження, територіальний орган/територіальний підрозділ ДМС надсилає запити до відповідного територіального органу ДМС.
Пунктом 49 Порядку передбачено, що у випадку, якщо картотеки заяв про видачу паспорта територіального підрозділу ДМС не збереглися, відсутня будь-яка інформація в наявних обліках територіального органу ДМС, запити щодо перевірки документів та зазначеної заявником інформації надсилаються, зокрема, до МВС, Національної поліції, Мін`юсту, органів ДФС для отримання інформації з наявних державних та єдиних реєстрів, інформаційних баз, картотек, у тому числі фотозображення особи, яка дасть змогу ідентифікувати особу. В процесі перевірки береться до уваги вся інформація, яку повідомив заявник.
Пунктом 82 Порядку визначено, що Територіальний орган/територіальний підрозділ ДМС, закордонна дипломатична установа має право відмовити заявнику в оформленні або видачі паспорта для виїзду за кордон, якщо:
1) особа не є громадянином України;
2) стосовно видачі паспорта для виїзду за кордон звернулася особа, яка не досягла 16-річного віку, або її законні представники/уповноважена особа, які не мають документального підтвердження повноважень на отримання паспорта для виїзду за кордон;
3) особа вже отримала два паспорти для виїзду за кордон, які є дійсними на день звернення (крім випадків, передбачених пунктом 22 цього Порядку);
4) заявник подав не в повному обсязі документи та інформацію, необхідні для оформлення і видачі паспорта для виїзду за кордон;
5) дані, отримані з відомчих інформаційних систем, баз даних Реєстру, картотек, наявних державних та єдиних реєстрів, інших інформаційних баз, що перебувають у власності держави, органів місцевого самоврядування або підприємств, установ та організацій, не підтверджують інформацію, надану заявником.
З аналізу наведених норм чинного законодавства, що регулюють порядок видачі паспорту громадянина України для виїзду за кордон, вбачається, що після прийняття до розгляду заяви-анкети та доданих до неї документів працівник територіального органу/територіального підрозділу ДМС здійснює заходи з ідентифікації особи, на ім`я якої оформляється паспорт для виїзду за кордон. За результатами проведених перевірок, ідентифікації особи та перевірки факту належності особи до громадянства України (у разі оформлення паспорта для виїзду за кордон вперше із застосуванням засобів Реєстру) працівник територіального органу/територіального підрозділу ДМС приймає рішення про оформлення паспорта для виїзду за кордон або про відмову в його оформленні.
Підставою для відмови у видачі позивачці паспорту громадянина України для виїзду за кордон у листі №УКЦ-Ц-632-24/5100.4.7/8838-24 від 08.08.2024 ГУ ДМС в Одеській області наданому на електронне звернення від 18.07.2024 №ЦВ-17557564 зазначено, що проведеною перевіркою не підтверджено факту належності позивача до громадянства України.
Отже, з наведеного вбачається, що відмова відповідача, мотивована ймовірним фактом не належності до громадянства України ОСОБА_1 та законності документування останнього паспортом громадянина України.
Як вбачається з матеріалів справи, позивачу 28.08.2008 року Овідіопольським РВ ГУМВС України в Одеській області видано паспорт громадянина України серії НОМЕР_1 .
Вищезазначений паспорт громадянина України серії НОМЕР_1 ОСОБА_1 містить відмітки про реєстрацію шлюбу, про реєстрацію місця проживання.
При цьому, відповідно до п.1 Положення про паспорт громадянина України, затвердженого Постановою Верховної Ради України від 26 червня 1992 року №2503-ХІІ, паспорт громадянина України є документом, що посвідчує особу власника та підтверджує громадянство України. Паспорт дійсний для укладання цивільно-правових угод, здійснення банківських операцій, оформлення доручень іншим особам для представництва перед третьою особою лише на території України, якщо інше не передбачено міжнародними договорами України.
Пунктом 109 Порядку оформлення, видачі, обміну, пересилання, вилучення, повернення державі, визнання недійсним та знищення паспорта громадянина України, затвердженого  постановою КМУ від 25.03.2015р. №302, у разі коли рішення про оформлення паспорта/паспорта зразка 1994 року прийнято працівником з порушенням вимог законодавства, керівник відповідного територіального органу або територіального підрозділу ДМС проводить службову перевірку. За результатами перевірки складається висновок у двох примірниках, який підписується працівником, що провів перевірку, та його безпосереднім керівником і погоджується керівником територіального органу ДМС. Висновки разом з матеріалами перевірки надсилаються до ДМС для затвердження. За результатами розгляду та в разі наявності підстав для визнання паспорта таким, що оформлений з порушенням вимог законодавства, висновки затверджуються керівником структурного підрозділу ДМС. Перший примірник затвердженого висновку зберігається в ДМС, а другий - надсилається до територіального органу ДМС. Висновки та матеріали перевірки зберігаються протягом 75 років.
Судом не встановлено наявності висновку службової перевірки щодо наявності підстав для визнання паспорта громадянина України ОСОБА_1 таким, що оформлений з порушенням вимог законодавства.
Таким чином, на момент розгляду заяви-анкети позивача від 10.07.2024 року паспорт громадянина України серії НОМЕР_1 , є документом, що посвідчує особу власника, підтверджує громадянство України та є власністю громадянина України.
Доводи апелянта не підтвердження належності позивачки до громадянства України не ґрунтуються на достатніх, достовірних, юридично спроможних доказах. Сумніви відповідача щодо належності позивача до громадянства України є припущеннями.
Додержання уповноваженим органом вимог закону щодо підстав набуття позивачем громадянства України не є предметом даного спору.
Враховуючи викладене, оскільки під час розгляду справи судом встановлено, що ОСОБА_1 документована паспортом громадянина України, тобто громадянство України підтверджене документом, передбаченим  ст.5 Закону №2235-III, доказів припинення його громадянства чи наявності висновку про визнання паспорта таким, що оформлений з порушенням вимог законодавства, відповідачем при розгляді справи не надано, колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції про протиправність оскаржуваного рішення міграційного органу, про відмову у видачі паспорта громадянина України для виїзду за кордон.
Щодо доводів апелянта про наявність у апелянта дискреційних повноважень, то колегія суддів зазначає наступне.
Згідно з Рекомендацією Комітету Міністрів Ради Європи №R(80)2 стосовно здійснення адміністративними органами влади дискреційних повноважень, прийнятої Комітетом Міністрів 11.03.1980, під дискреційними повноваженнями слід розуміти повноваження, які адміністративний орган, приймаючи рішення, може здійснювати з певною свободою розсуду, тобто, коли такий орган може обирати з кількох юридично допустимих рішень те, яке він вважає найкращим за даних обставин.
Згідно з пунктом 1.6 Методології проведення антикорупційної експертизи, затвердженої Наказом Міністерства юстиції України від 24.04.2017 № 1395/5, дискреційні повноваження - це сукупність прав та обов`язків органів державної влади та місцевого самоврядування, осіб, уповноважених на виконання функцій держави або місцевого самоврядування, що надають можливість на власний розсуд визначити повністю або частково вид і зміст управлінського рішення, яке приймається, або можливість вибору на власний розсуд одного з декількох варіантів управлінських рішень, передбачених нормативно-правовим актом, проектом нормативно-правового акта.
Таким чином, дискреція - це елемент управлінської діяльності. Вона пов`язана з владними повноваженнями і їх носіями - органами державної влади та місцевого самоврядування, їх посадовими і службовими особами. Дискрецію не можна ототожнювати тільки з формалізованими повноваженнями - вона характеризується відсутністю однозначного нормативного регулювання дій суб`єкта. Він не може ухилятися від реалізації своєї компетенції, але і не має права виходити за її межі.
Тобто дискреційні повноваження - це законодавчо встановлена компетенція владних суб`єктів, яка визначає ступінь самостійності її реалізації з урахуванням принципу верховенства права; ці повноваження полягають в застосуванні суб`єктами адміністративного розсуду при здійсненні дій і прийнятті рішень.
Отже, у разі відсутності у суб`єкта владних повноважень законодавчо закріпленого права адміністративного розсуду при вчиненні дій/прийнятті рішення, та встановлення у судовому порядку факту протиправної поведінки відповідача, зобов`язання судом суб`єкта владних повноважень прийняти рішення конкретного змісту не можна вважати втручанням у дискреційні повноваження, адже саме такий спосіб захисту порушеного права є найбільш ефективним та направлений на недопущення свавілля в органах влади.
З урахуванням тієї обставини, що оскаржувана відмова відповідача у розглядуваній ситуації не ґрунтується на дискреційних повноваженнях, суд першої інстанції дійшов вірного висновку, що належним та ефективним способом захисту порушеного права позивача є зобов`язання відповідача оформити та видати паспорт громадянина України для виїзду за кордон, що є дотриманням судом гарантій того, що спір між сторонами буде остаточно вирішений.
Суд враховує також правову позицію Європейського суду з прав людини, який у Рішенні від 20.01.2012 року Рисовський проти України зазначив, що ризик будь - якої помилки державного органу, у тому числі тої, причиною якої є їх власна недбалість, повинен покладатись на саму державу та її органи.
Розглядаючи цю справу, Європейський суд зазначив, що принцип  належного урядування, як правило, не повинен перешкоджати державним органам виправляти випадкові помилки, навіть ті, причиною яких є їхня власна недбалість. З іншого боку, потреба виправити минулу помилку не повинна непропорційним чином втручатися в право, набуте особою, яка покладалася на легітимність добросовісних дій державного органу. Іншими словами, державні органи, які не впроваджують або не дотримуються своїх власних процедур, не повинні мати можливість отримувати вигоду від своїх протиправних дій або уникати виконання своїх обов`язків. Ризик будь-якої помилки державного органу повинен покладатися на саму державу, а помилки не можуть виправлятися за рахунок осіб, яких вони стосуються.
Це є гарантією стабільності суспільних відносин, яка породжує у громадян впевненість у тому, що їх існуюче правове становище не буде погіршене прийняттям більш пізнього рішення, тому саме на державний орган покладається обов`язок виправити свої помилки
Таким чином, суд вважає, що доводи апеляційної скарги не знайшли свого підтвердження та спростовуються висновками суду першої інстанції, які зроблені на підставі повного, всебічного та об`єктивного аналізу відповідних правових норм та фактичних обставин справи.
Отже, при ухваленні оскаржуваного рішення судом першої інстанції було дотримано всіх вимог законодавства, а тому підстав для його скасування немає.
З підстав визначених статтею 316 КАС України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.
Враховуючи, що дана справа правомірно віднесена судом першої інстанції до категорії незначної складності та розглядалась за правилами спрощеного провадження, постанова суду апеляційної інстанції може бути оскаржена до Верховного Суду лише з підстав, передбачених пп. "а"- "г" п.2 ч.5 ст.328 КАС України.
Керуючись ст.308, 311, 315, 316, 321, 322, 325, 328, 329 КАС України, колегія суддів , -

П О С Т А Н О В И Л А :

Апеляційну скаргу Головного управління Державної міграційної служби в Одеській області залишити без задоволення.
Рішення Одеського окружного адміністративного суду від 10 квітня 2025 року залишити без змін. 
Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дати її ухвалення та оскарженню в касаційному порядку до Верховного Суду не підлягає, за винятком випадків, перелічених у пункті 2 частини 5 статті 328 КАС України 
                                                                  Повний текст постанови складено та підписано 05 серпня 2025 року . 

Головуючий суддя:                                                                                  О.В. Лук`янчук 

Суддя:                                                                                                       А. І. Бітов

Суддя:                                                                                                       І. Г. Ступакова