ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
30 липня 2025 року
м. Київ
справа № 299/8199/23 
провадження № 61-15196св24
 
Верховний Суд у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду (далі - Верховний Суд): головуючого - Крата В. І., суддів: Гудими Д. А., Дундар І. О., Краснощокова Є. В., Пархоменка П. І. (суддя-доповідач),
розглянув у порядку письмового провадження без повідомлення учасників справи касаційну скаргу ОСОБА_1 , в інтересах якого діє адвокат Гудковська Вікторія Сергіївна
на постанову Закарпатського апеляційного суду від 15 жовтня 2024 року у складі колегії суддів: Мацунича М. В., Собослоя Г. Г., Джуги С. Д.
у справі за скаргою ОСОБА_1 на бездіяльність державного виконавця Виноградівського відділу державної виконавчої служби у Берегівському районі Закарпатської області Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (далі - державний виконавець) Закали Анастасії Іванівни,
за участю заінтересованої особи - релігійної організації «Закарпатське обласне об`єднання Української Церкви Християн Віри Євангельської»,
ухвалив постанову про таке:
І. Короткий зміст скарги
1.           У березні 2024 року ОСОБА_1 звернувся до суду зі скаргою на бездіяльність державного виконавця. 
2.           Скарга обґрунтована тим, що:
-                  25 березня 2024 року ОСОБА_1 подав до Виноградівського відділу державної виконавчої служби у Берегівському районі Закарпатської області Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (далі - Виноградівський ВДВС) заяву про примусове виконання рішення Виноградівського районного суду Закарпатської області від 11 січня 2024 року у справі № 299/8199/23;
-                  25 березня 2024 року Виноградівським ВДВС було відкрито виконавче провадження № НОМЕР_1;
-                  за правилами Закону України «Про виконавче провадження» від 02 червня 2016 року № 1404-VIII (далі - Закон від 02 червня 2016 року № 1404-VIII) документи виконавчого провадження особам, які мають електронні кабінети в Єдиній судовій інформаційно-телекомунікаційній системі (далі - ЄСІТС), надсилаються виключно в електронній формі не пізніше наступного робочого дня з дня їх винесення;
-                  станом на 27 березня 2024 року ОСОБА_1 не отримав в електронній формі постанову про відкриття виконавчого провадження;
-                  письмових звернень щодо додаткового надсилання документів виконавчого провадження за адресою, вказаною у виконавчому провадженні, ОСОБА_1 не подавав. 
3.           Враховуючи викладене, ОСОБА_1 просив суд встановити особу державного виконавця, який протиправно бездіяв, визнати його протиправну бездіяльність та зобов`язати державного виконавця вжити заходів щодо припинення протиправної бездіяльності шляхом надсилання документів виконавчого провадження виключно в електронній формі до електронного кабінету стягувача в ЄСІТС не пізніше наступного робочого дня після постановлення ухвали суду.
4.           Ухвалою Виноградівського районного суду Закарпатської області від 01 травня 2024 року до участі у справі залучено державного виконавця Закалу А. І.
ІІ. Короткий зміст ухвали суду першої інстанції
5.           Ухвалою Виноградівського районного суду Закарпатської області від 10 травня 2024 року скаргу ОСОБА_1 задоволено частково.
Визнано неправомірною бездіяльність державного виконавця Закали А. І., яка виявилася у ненадісланні ОСОБА_1 документів виконавчого провадження № НОМЕР_1 з примусового виконання виконавчого листа від 11 березня 2024 року, виданого Виноградівським районним судом Закарпатської області у справі № 299/8199/23 про стягнення з релігійної організації «Закарпатське обласне об`єднання Української Церкви Християн Віри Євангельської» на користь ОСОБА_1 1 073,60 грн судового збору, до його електронного кабінету.
Зобов`язано державного виконавця Закалу А. І. надіслати ОСОБА_2 документи виконавчого провадження в порядку, встановленому абзацом першим частини другої статті 28 Закону від 02 червня 2016 року № 1404-VIII. У задоволенні іншої частини скарги відмовлено.
6.           Ухвала суду першої інстанції мотивована так:
-                  державний виконавець не надіслала ОСОБА_1 документи виконавчого провадження в порядку, визначеному абзацом першим частини другої статті 28 Закону від 02 червня 2016 року № 1404-VIII, чим порушила його право на отримання відповідних документів через електронний кабінет;
-                  заперечення державним виконавцем факту реєстрації нею електронного кабінету не спростовує наведений висновок, тому що обов`язок державного виконавця зареєструвати електронний кабінет передбачено законом з 18 жовтня 2023 року;
-                  обставини, на які посилалася державний виконавець, щодо неможливості реєстрації нею електронного кабінету не підтверджені доказами.
ІІІ. Короткий зміст постанови суду апеляційної інстанції
7.           Постановою Закарпатського апеляційного суду від 15 жовтня 2024 року апеляційну скаргу Виноградівського ВДВС задоволено. Ухвалу Виноградівського районного суду Закарпатської області від 10 травня 2024 року скасовано та ухвалено у справі нове судове рішення, яким у задоволенні скарги ОСОБА_1 на бездіяльність державного виконавця відмовлено. Вирішено питання щодо розподілу судових витрат.
8.           Скасовуючи ухвалу суду першої інстанції та відмовляючи у задоволенні скарги суд апеляційної інстанції виходив з таких мотивів:
-                  суд першої інстанції помилково виснував, що державний виконавець Закала А .І. порушила право ОСОБА_1 , коли не надіслала йому документи щодо відкриття та закриття виконавчого провадження через систему «Електронний суд», оскільки в державного виконавця до 15 травня 2024 року не було такої технічної можливості;
-                  державний виконавець має право, а не обов`язок надсилати відповідні документи до електронних кабінетів;
-                  електронний кабінет в підсистемі «Електронний суд» був лише у начальника Виноградівського ВДВС, а державні виконавці не мали до нього доступу, оскільки електронні кабінети неможливо було зареєструвати до прийняття Міністерством юстиції відповідного наказу;
-                  доступ до електронного документообігу державним виконавцям було надано лише 15 травня 2024 року;
-                  постійне проживання ОСОБА_1 в Сполучених Штатах Америки унеможливлює надсилання йому будь-яких документів виконавчого провадження засобами поштового зв`язку.
ІV. Короткий зміст вимог касаційної скарги та узагальнені доводи особи, яка її подала 
9.           У касаційній скарзі представник ОСОБА_1 просить постанову суду апеляційної інстанції скасувати та залишити в силі ухвалу суду першої інстанції.
10.        Касаційна скарга містить таке обґрунтування:
-                  у державного виконавця були три варіанти направлення стягувачу постанови про відкриття виконавчого провадження, а саме: за допомогою підсистеми «Електронний суд», засобом поштового зв`язку або на електронну пошту ОСОБА_1 не пізніше наступного робочого дня з дня її винесення, однак Закала А. І. цього не зробила, що свідчить про її незаконну бездіяльність;
-                  суд апеляційної інстанції не взяв до уваги, що згідно з приписами частини другої статті 28 Закону від 02 червня 2016 року № 1404-VIII документи виконавчого провадження особам, які мають електронні кабінети в ЄСІТС, надсилаються виключно в електронній формі;
-                  апеляційний суд не звернув уваги й на те, що ОСОБА_1 надіслав заяву про примусове виконання судового рішення та виконавчий лист через підсистему «Електронний суд», а Виноградівський ВДВС отримав ці документи, що свідчить про те, що у останнього була технічна можливість документообігу через вказану підсистему;
-                  суд апеляційної інстанції посилався на лист директора Департаменту державної виконавчої служби від 21 травня 2024 року при обґрунтуванні ухваленого ним судового рішення, однак такий лист в матеріалах справи відсутній;
-                  суд апеляційної інстанції проігнорував те, що державний виконавець Закала А. І. не виконала вимоги Цивільного процесуального кодексу України            (далі - ЦПК) та не зареєструвала свій електронний кабінет в ЄСІТС, що повинна була зробити в обов`язковому порядку, починаючи з 18 жовтня 2023 року;
-                  суд апеляційної інстанції не врахував, що Законом від 02 червня 2016 року № 1404-VIII передбачена можливість надсилання документів виконавчого провадження стягувачу електронною поштою (у разі її наявності у виконавчому документі). Електронна пошта ОСОБА_1 була зазначена у виконавчому листі, однак таку вимогу державний виконавець Закала А. І. не виконала;
-                  чинним законодавством України не передбачено, що поштові відправлення державними органами, в тому числі виконавчою службою, надсилаються виключно по території України;
-                  Акціонерне товариство «Укрпошта», яке є єдиним національним оператором поштового зв`язку України та послугами якого користуються всі державні органи, в тому числі виконавчі служби, здійснює відправку листів до Сполучених Штатів Америки, де наразі проживає ОСОБА_1 ;
-                  суд апеляційної інстанції фактично позбавив ОСОБА_1 як стягувача користуватися своїм правом на отримання документів виконавчого провадження через те, що він має постійне місце проживання у Сполучених Штатах Америки. Таке обмеження очевидно є неправомірним, необ`єктивним та не має обґрунтованої мети;
-                  оскільки ОСОБА_1 не отримував постанову про відкриття виконавчого провадження, в якій міститься ідентифікатор доступу, він не мав можливості дізнатися про дії державного виконавця, спрямовані на здійснення ним заходів з примусового виконання виконавчого листа;
-                  Виноградівський ВДВС до апеляційної скарги, поданої в електронній формі через підсистему «Електронний суд», не додав доказів надсилання копій цієї скарги та доданих до неї матеріалів релігійній організації «Закарпатське обласне об`єднання Української Церкви Християн Віри Євангельської», як це передбачено статтею 43 ЦПК. Таким чином, апеляційна скарга Виноградівського ВДВС підлягала залишенню без руху. Проте апеляційний суд не врахував наявності недоліків апеляційної скарги та відкрив апеляційне провадження у справі всупереч вимогам ЦПК.
V. Рух справи у суді касаційної інстанції
11.        14 листопада 2024 року представник ОСОБА_1 - адвокат Гудковська В. С. звернулася з касаційною скаргою на постанову суду апеляційної інстанції. 
12.        Ухвалою Верховного Суду від 05грудня 2024 року відкрито касаційне провадження.
13.        Матеріали справи надійшли до Верховного Суду 07 січня 2025 року.
14.        Інші учасники не скористалися своїм правом на подання відзиву на касаційну скаргу.
15.        Ухвалою Верховного Суду від 24 липня 2025 року справу призначено до судового розгляду.
16.        Ухвалою Верховного Суду від 30 липня 2025 року клопотання ОСОБА_1 про стягнення судових витрат повернуто без розгляду.
VІ. Фактичні обставини справи, встановлені судами попередніх інстанцій
17.        11 січня 2024 року Виноградівський районний суд Закарпатської області ухвалив заочне рішення у справі № 299/8199/23 за позовом ОСОБА_1 до релігійної організації «Закарпатське обласне об`єднання Української Церкви Християн Віри Євангельської» про визнання протиправною бездіяльності та зобов`язання вчинити дію, згідно з яким визнав протиправною бездіяльність релігійної організації «Закарпатське обласне об`єднання Української Церкви Християн Віри Євангельської» щодо нерозгляду клопотання ОСОБА_1 від 23 жовтня 2023 року у строк, визначений частиною першою статті 20 Закону України від 02 жовтня 1996 року № 393/96-ВР «Про звернення громадян», та зобов`язав релігійну організацію «Закарпатське обласне об`єднання Української Церкви Християн Віри Євангельської» невідкладно надати ОСОБА_1 письмову відповідь за результатами розгляду цього клопотання, а також стягнув з відповідача на користь ОСОБА_1 1 073,60 грн судового збору.
18.        11 березня 2024 року на підставі такого судового рішення суд видав два виконавчі листи, які в цей же день були доставлені до електронного кабінету ОСОБА_4 як стягувача.
19.        25 березня 2024 року ОСОБА_4 подав до Виноградівського ВДВС через підсистему «Електронний суд» заяву про примусове виконання рішення суду в частині стягнення судового збору.
20.        25 березня 2024 року Виноградівським ВДВС відкрито виконавче провадження № НОМЕР_1.
21.        29 березня 2024 року державний виконавець Закала А. І. винесла постанову про закінчення виконавчого провадження у зв`язку з фактичним повним виконанням рішення суду.
VІІ. Позиція Верховного Суду
22.        Переглянувши оскаржувану постанову суду апеляційної інстанції в межах розгляду справи судом касаційної інстанції (стаття 400 ЦПК), Верховний Суд зазначає таке.
23.        У пункті 9 частини першої статті 2 Закону від 02 червня 2016 року 1404-VIII визначено, що забезпечення права на оскарження рішень, дій чи бездіяльності державних виконавців, приватних виконавців є однією із засад виконавчого провадження.
24.        Сторони виконавчого провадження мають право звернутися до суду із скаргою, якщо вважають, що рішенням, дією або бездіяльністю державного виконавця чи іншої посадової особи органу державної виконавчої служби або приватного виконавця під час виконання судового рішення, ухваленого відповідно до цього Кодексу, порушено їхні права чи свободи (стаття 447 ЦПК).
25.        Відповідно до частин другої, третьої статті 451 ЦПК у разі встановлення обґрунтованості скарги суд визнає оскаржувані рішення, дії чи бездіяльність неправомірними і зобов`язує державного виконавця або іншу посадову особу органу державної виконавчої служби, приватного виконавця усунути порушення (поновити порушене право заявника). Якщо оскаржувані рішення, дії чи бездіяльність були прийняті або вчинені відповідно до закону, в межах повноважень державного виконавця або іншої посадової особи органу державної виконавчої служби, приватного виконавця і право заявника не було порушено, суд постановляє ухвалу про відмову в задоволенні скарги.
26.        При виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду (частина четверта статті 263 ЦПК).
27.        Велика Палата Верховного Суду у постанові від 05 грудня 2018 року у справі №  904/7326/17 (провадження № 12-197гс18) зазначила, що право сторони виконавчого провадження на звернення зі скаргою до суду на підставі статті 339 ГПК України пов`язане з порушенням прав такої сторони під час виконання судового рішення, ухваленого відповідно до цього Кодексу, рішенням, дією або бездіяльністю державного виконавця чи іншої посадової особи органу державної виконавчої служби або приватного виконавця.
28.        Завданням цивільного судочинства є саме ефективний захист порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. В порядку судового контролю за виконанням судових рішень такий захист можливий за умови, що права, свободи чи інтереси сторони виконавчого провадження порушені, а скаржник використовує цивільне судочинство для такого захисту. По своїй суті ініціювання справи щодо судового контролю за виконанням судових рішень не для захисту прав та інтересів є недопустимим (див. постанови Верховного Суду від 22  квітня 2020 року у справі № 641/7824/18 (провадження № 61-10355св19), від 30 травня 2024 року у справі № 365/74/16-ц (провадження № 61-11358св23)).
29.        Як вбачається з матеріалів справи і це встановлено судами, рішення Виноградівського районного суду Закарпатської області від 11 січня 2024 року, про примусове виконання якого в частині стягнення з релігійної організації «Закарпатське обласне об`єднання Української Церкви Християн Віри Євангельської» 1 073,60 грн судового збору подав заяву ОСОБА_1 , виконане в повному обсязі, у зв`язку з чим державний виконавець Закала А. І. 29 березня 2024 року винесла постанову про закінчення виконавчого провадження (а. с. 88).
30.        Звертаючись до суду зі скаргою, ОСОБА_1 вважав, що протиправною бездіяльністю державного виконавця, яка виявилася у ненаправленні йому копії постанови про відкриття виконавчого провадження в електронній формі до електронного кабінету, його права порушені.
31.        Суд першої інстанції погодився з доводами ОСОБА_1 та частково задовольнив його скаргу.
32.        Апеляційний суд, скасовуючи ухвалу суду першої інстанції, дійшов висновку про відсутність підстав для задоволення скарги з огляду на те, що у державного виконавця не було технічної можливості надіслати ОСОБА_1 документи виконавчого провадження через підсистему «Електронний суд».
33.        Разом з тим, суд апеляційної інстанції не врахував, що рішення суду у справі виконане в повному обсязі, а скарга ОСОБА_1 не містить обґрунтування того, яке його право порушене, що може бути захищене у спосіб надіслання йому копії постанови про відкриття виконавчого провадження через електронний кабінет.
34.        Таким чином, у задоволенні вимог скарги ОСОБА_1 належало відмовити саме з цих підстав, у зв`язку з чим постанову апеляційного суду слід змінити в мотивувальній частині, виклавши її у редакції цієї постанови.
35.        Аналогічний правовий висновок зробив Верховний Суд у постанові від 17 грудня 2024 року у справі № 761/24136/15-ц (провадження № 61-11342св24).
VIIІ. Висновки за результатами розгляду касаційної скарги
36.        Доводи касаційної скарги дають підстави для висновку, що оскаржена постанова ухвалена без дотримання норм процесуального та неправильним застосуванням норм матеріального права. У зв`язку із наведеним касаційну скаргу слід задовольнити частково, а оскаржену постанову змінити у мотивувальній частині, виклавши її у редакції цієї постанови.
37.        Оскільки касаційний суд змінює постанову суду апеляційної інстанції, але виключно з мотивів її ухвалення, то розподіл судових витрат, які заявлені у касаційній скарзі, не здійснюється.
Із цих підстав,
керуючись статтями 400, 402, 409, 412, 415, 416, 419 ЦПК, Верховний Суд
УХВАЛИВ:
1.           Касаційну скаргу  ОСОБА_1 , в інтересах якого діє адвокат Гудковська Вікторія Сергіївна, задовольнити частково.
2.           ПостановуЗакарпатського апеляційного суду від 15 жовтня 2024 року змінити у мотивувальній частині, виклавши її у редакції цієї постанови.
Постанова суду касаційної інстанції набирає законної сили з моменту її ухвалення, є остаточною і оскарженню не підлягає.
Головуючий Судді: | В. І. Крат Д. А. Гудима  І. О. Дундар  Є. В. Краснощоков  П. І. Пархоменко | |