ДНІПРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 33/803/2082/25 Справа № 215/2115/25 	  	Суддя у 1-й інстанції - Данилевський М. А. Суддя у 2-й інстанції - Стародуб О. Г.	

ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ 

04 серпня 2025 року                                                        м. Кривий Ріг

Суддя судової палати з розгляду кримінальних справ Дніпровського апеляційного суду Стародуб О.Г., розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу захисника Сергієнка Д.М. на постанову судді Тернівського районного суду міста Кривого Рогу Дніпропетровської області від 15 липня 2025 року, якою
ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , 

визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, та призначене адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 17000 гривень з позбавленням права керування транспортними засобами строком на 1 рік, -

ВСТАНОВИВ:
Згідно постанови, 18 березня 2025 року о 03 годині 16 хвилин за адресою: Дніпропетровська область, місто Кривий Ріг, по вулиці Канадська, буд. 107 ОСОБА_1 керував автомобілем Mercedes-Bens Vito, державний реєстраційний номер НОМЕР_1 в стані алкогольного сп`яніння. На законну вимогу працівника патрульної поліції водій погодився пройти медичний огляд на стан алкогольного сп`яніння на місці зупинки транспортного засобу за допомогою газоаналізатора драгер ARHJ-0298 (тест 1344), результат якого становив  0,32 ‰. З результатом погодився. Своїми діями водій порушив вимоги п. 2.9(а) Правил дорожнього руху України, за що передбачена відповідальність ч. 1 ст. 130 КУпАП.
В апеляційній скарзі захисник Сергієнко Д.М. просить скасувати постанову судді та закрити провадження у справі у зв`язку з відсутністю в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП. Вважає, що суд першої інстанції підійшов формального до розгляду справи, не перевірив належність, допустимість та достатність доказів, а викладені у постанові висновки не відповідають фактичним обставинам справи. Наголошує, що ОСОБА_1 свою вину в інкримінованому адміністративному правопорушенні не визнає, оскільки 18.03.2025 року у стані алкогольного чи іншого сп`яніння не керував транспортним засобом. Пояснює, що працівники поліції діяли не в межах своїх повноважень, а саме заздалегідь були настроєні негативно, займали сторону обвинувачення, а не охоронців прав і свобод людини, а також інтересів суспільства та держави. Виказує сумніви в роботі технічного приладу, за допомогою якого проведено огляд ОСОБА_1 , оскільки останнє калібрування приладу відбувалось 28.05.2024 року. Звертає увагу, що температурний показник у чеку драгера +9?С не співпадає з погодними умовами у цей день та час, що свідчить про значну технічну похибку вимірювального приладу. Вказує на технічні характеристики газоаналізатора, якими передбачено похибку при результатах від 0 до 0,4 ‰ (+/-0,04‰), на який також впливає температура повітря.
ОСОБА_1 та його захисник Сергієнко Д.М. про дату, час та місце розгляду апеляційної скарги повідомлені належним чином, захисником подано клопотання про розгляд справи без його участі.

Перевіривши матеріали справи, вважаю, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.
З матеріалів справи вбачається, що суддя першої інстанції правильно дійшов висновку про наявність в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, а саме: керування транспортним засобом особою в стані алкогольного сп`яніння.
Так, ч. 1 ст. 130 КУпАП визначено декілька діянь, які утворюють об`єктивну сторону зазначеного правопорушення. Зокрема, адміністративна відповідальність за цією нормою закону передбачена за керування транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, а також передача керування транспортним засобом особі, яка перебуває в стані такого сп`яніння чи під впливом таких лікарських препаратів, а так само відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.
При цьому, відповідно до п. 7 розділу ІІ «Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції», яка була затверджена спільним наказом МВС та МОЗ № 1452/735 від 09.11.2015 року, установлення стану алкогольного сп`яніння здійснюється на підставі огляду, який проводиться згідно з вимогами цієї Інструкції поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів, показники яких після проведення тесту мають цифровий показник більше 0,2 проміле алкоголю в крові.
За змістом п.2.9 «а» ПДР України встановлено заборону водієві керувати транспортним засобом у стані алкогольного сп`яніння або перебуваючи під впливом наркотичних чи токсичних речовин.
Вказаних вимог чинного законодавства ОСОБА_1 не виконав, що й призвело до вчинення останнім адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП.
Факт скоєння адміністративного правопорушення та винність ОСОБА_1 підтверджуються наступними доказами. 
Протоколом про адміністративне правопорушення серії ЕПР1 № 274543 від 18.03.2025 року, згідно якого 18.03.2025 року о 03 годині 16 хвилин у м. Кривий Ріг, по вулиці Канадська, буд. 107 водій ОСОБА_1 керував транспортним засобом Mercedes-Bens Vito, державний реєстраційний номер НОМЕР_1 у стані алкогольного сп`яніння. На законну вимогу працівника патрульної поліції водій погодився пройти медичний огляд на стан алкогольного сп`яніння на місці зупинки транспортного засобу за допомогою газоаналізатора драгер ARHJ-0298 (тест 1344), результат якого становив  0,32 ‰. З результатом огляду водій ОСОБА_1 погодився. Своїми діями водій порушив вимоги п. 2.9(а) Правил дорожнього руху України, за що передбачена відповідальність ч. 1 ст. 130 КУпАП.
Актом огляду на стан алкогольного сп`яніння з використанням спеціальних технічних засобів, згідно якого огляд проведений у зв`язку з виявленими ознаками алкогольного сп`яніння: запах алкоголю з порожнини рота, різка зміна забарвлення шкірного покриву обличчя. Результат огляду на стан сп`яніння – позитивний 0,32 ‰, з яким ОСОБА_1 погодився, що підтверджується його особистим підписом.
Роздруківкою тест 1344 від 18.03.2025 року, з якої вбачається, що 18.03.2025 року о 03:22 годині протестовано ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у якого виявлено 0,32 ‰. 
Відеозаписом до протоколу, на якому зафіксовано факт зупинення транспортного засобу під керуванням ОСОБА_1 , виявлення у ОСОБА_1 ознак алкогольного сп`яніння, підтвердження ОСОБА_1 факту вживання напередодні алкоголю, здійснення огляду на стан сп`яніння за допомогою Alcotest Drager, зафіксовано результат 0,32 ‰, з яким ОСОБА_1 погодився. 
Роз`ясненням про відсторонення від права керування транспортним засобом від 18.03.2025 року.
Рапортом інспектора, згідно якого 18.03.2025 року на підставі п. 3 ст. 35 ЗУ «Про національну поліцію» зупинено транспортний засіб Mercedes-Bens Vito, державний реєстраційний номер НОМЕР_1 під керуванням водія ОСОБА_1 .. Під час спілкування у останнього виявлені ознаки алкогольного сп`яніння, а саме: запах алкоголю з порожнини рота, різка зміна забарвлення шкірного покриву обличчя. На вимогу пройти огляд у встановленому законом порядку ОСОБА_1 погодився пройти огляд на місці зупинки транспортного засобу за допомогою приладу газоаналізатор Драгер, результат огляду склав 0,32 ‰. Водію роз`яснено ст.ст. 55, 57, 59, 63 Конституції України та положення ст. 268 КУпАП.
Надані суду докази в їх сукупності є належними та достатніми доказами факту керування ОСОБА_1 транспортним засобом у стані алкогольного сп`яніння та, на думку апеляційного суду, забезпечують такий рівень доказування, який не залишає розумних сумнівів у доведеності факту керування ОСОБА_1 транспортним засобом у стані алкогольного сп`яніння.
       Виказані в апеляційній скарзі сумніви щодо приладу Alcotest Drager, за допомогою якого проводився огляд, на увагу не заслуговують з огляду на наступне.
       Пунктом 1 статті 17 вказаного Закону України «Про метрологію та метрологічну діяльність» передбачено, що законодавчо регульовані засоби вимірювальної техніки, що перебувають в експлуатації, підлягають періодичній повірці та повірці після ремонту.
       Тобто, газоаналізатори (алкотестери), що вже перебувають в експлуатації, в тому числі і прилад «Drager Alcotest 6820» можуть надалі експлуатуватись за умови своєчасного проведення їх періодичної повірки та перевірки після ремонту.
       Частиною 2 статті 8 вказаного Закону встановлено, що експлуатація засобів вимірювальної техніки, які застосовуються у сфері законодавчо регульованої метрології, здійснюється з дотриманням правил застосування таких засобів, встановлених у нормативно-правових актах, і вимог щодо їх експлуатації, встановлених в експлуатаційних документах на такі засоби.
       Згідно наявного в матеріалах справи свідоцтва про повірку законодавчо врегульованого засобу вимірювальної техніки газоаналізатор для контролю вмісту алкоголю у видихуваному повітрі «Alcotest 6820» № ARHJ-0298 відповідає вимогам ДСТУ.
       Вказане свідоцтво чинне до 28 травня 2025 року.
       Огляд ОСОБА_1 на стан сп`яніння проводився 18 березня 2025 року, тобто в межах строку дії вказаного свідоцтва.
       Огляд проводився за згодою ОСОБА_1 . Доказів на підтвердження того, що останній вимагав надати сертифікат відповідності та свідоцтво про повірку приладу Drager Alcotest 6820, за допомогою якого проходився огляд на стан сп`яніння, безпосередньо перед проведенням огляду, у матеріалах справи не міститься.
Відповідно до технічних параметрів робочих умов, з якими можна ознайомитися у відкритих джерелах інформації, під час експлуатації приладу «Drager Alcotest 6820» встановлена допустима температура від -5 до +50°С
Даних про те, що прилад «Drager Alcotest 6820» застосовувався при нижчій, або вищій температурі, ніж передбачено інструкцією, суду не надано, а температура +9°С зазначена в тесті № 1344 від 18.03.2025 року, жодним чином не свідчить про його несправність, а може свідчити лише про те, що він до проведення тестування перебував у транспортному засобі, в якому на той час був відповідний температурний режим.
Крім того, «DragerAlcotest 6820» є приладом, для проведення швидкого вимірювання концентрації алкоголю у видихуваному повітрі. При цьому він не є термометром та не відноситься до приладів, якими вимірюється зовнішнє повітря. Отже, доводи сторони захисту, що визначена приладом «DragerAlcotest 6820» зовнішня температура повітря не відповідає температурним ознакам станом на дату інкримінованого порушення, на увагу не заслуговують.
       Відповідно до технічних характеристик приладу «Drager Alcotest 6820» межі допустимої похибки в робочих умовах для масової концентрації алкоголю у видихуваному повітрі: абсолютна похибка +/- 0,02 проміле - у діапазоні від 0 до 0,2 проміле, відносна похибка: +/- 10% - у діапазоні понад 0,2 проміле; для масової концентрації алкоголю в крові: абсолютна похибка: +/- 0,04 проміле - у діапазоні від 0 до 0,4 проміле; відносна похибка: +/- 10% - у діапазоні понад 0,4 проміле.
       З огляду на те, що у ОСОБА_1 виявлено 0,32 проміле алкоголю, що, навіть з урахуванням похибки для технічного приладу «Drager Alcotest 6820» ( +/- 0,04 проміле - у діапазоні від 0 до 0,4 проміле), перевищує допустиму кількість алкоголю в організмі, у суду відсутні підстави вважати, що такий цифровий показник може бути викликаний похибкою.
       Отже у апеляційного суду відсутні сумніви щодо достовірності результатів технічного засобу та правомірності його використання для огляду ОСОБА_1 на стан алкогольного сп`яніння.
Доводи апеляційної скарги про те, що працівники поліції непрофесійно виконували свої обов`язки та діяли не в межах своїх повноважень, не підтверджені матеріалами справи.
Будь яких доказів про оскарження дій працівників поліції стороною захисту не надано.
Таким чином, переконливих доводів, які б вказували на істотні порушення, які могли б вплинути на правильність і обґрунтованість постановленого по справі судового рішення, та які б спростовували висновки суду про наявність в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст.130 КУпАП, апеляційний суд не вбачає. 
Вид і розмір адміністративного стягнення суддею визначені відповідно до вимог ст. 33 КУпАП.
На підставі викладеного, керуючись ст. 294 КУпАП, -

ПОСТАНОВИВ:

       Апеляційну скаргу захисника Сергієнка Д.М. залишити без задоволення.
Постанову судді Тернівського районного суду міста Кривого Рогу Дніпропетровської області від 15 липня 2025 року стосовно ОСОБА_1 залишити без змін.
Постанова апеляційного суду набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною й оскарженню не підлягає.

Суддя