П О С Т А Н О В А 
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
Справа №  240/7305/25 
Головуючий суддя 1-ої інстанції -  Приходько Оксана Григорівна 
Суддя-доповідач -  Мацький Є.М.   
07 липня 2025 року 
м. Вінниця
Сьомий апеляційний адміністративний суд у складі колегії:
головуючого судді:  Мацького Є.М. 
суддів:  Сушка О.О.  Залімського І. Г. , 

розглянувши в порядку письмового провадження апеляційну скаргу Головного управління Пенсійного фонду України в Житомирській області на рішення Житомирського окружного адміністративного суду від 15 квітня 2025 року у справі за адміністративним позовом Головного управління Пенсійного фонду України в Житомирській області до Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) в особі Відділу примусового виконання рішень управління забезпечення примусового виконання рішень у Житомирській області про визнання протиправною та скасування постанови, 
В С Т А Н О В И В :
І. ІСТОРІЯ СПРАВИ

КОРОТКИЙ ЗМІСТ ПОЗОВНИХ ВИМОГ

1. Головне управління Пенсійного фонду України в Житомирській області звернулось до Житомирського окружного адміністративного суду з позовом до Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) в особі Відділу примусового виконання рішень управління забезпечення примусового виконання рішень у Житомирській області про визнання протиправною та скасування постанови.

КОРОТКИЙ ЗМІСТ РІШЕННЯ СУДУ ПЕРШОЇ ІНСТАНЦІЇ

2. Рішенням Житомирського окружного адміністративного суду від 15 квітня 2025 року в задоволенні позовних вимог Головного управління Пенсійного фонду України в Житомирській області відмовлено.

КОРОТКИЙ ЗМІСТ ДОВОДІВ АПЕЛЯЦІЙНОЇ СКАРГИ

3. Головне управління Пенсійного фонду України в Житомирській області / надалі- апелянт /, не погодившись з судовим рішенням подало апеляційну скаргу, в якій просить рішення суду першої інстанції скасувати та прийняти нове рішення, яким задовольнити позовні вимоги в повному обсязі.

4. В обґрунтування доводів апеляційної скарги скаржник посилається на неповне з`ясування судом першої інстанції обставин, що мають значення для розгляду справи, невідповідність висновків обставинам справи та порушення норм матеріального права, які призвели до неправильного вирішення правового спору.

ІІ. ВИКЛАД ОБСТАВИН, ВСТАНОВЛЕНИХ СУДОМ ПЕРШОЇ ІНСТАНЦІЇ

5. Судом встановлено, що рішенням Житомирського окружного адміністративного суду від 25 квітня 2024 року у справі № 240/5188/24 позов ОСОБА_1 задоволено: визнано протиправними дії Головного управління Пенсійного фонду України в Житомирській області щодо обмеження призначеної ОСОБА_1 пенсії максимальним розміром та зобов`язано Головне управління Пенсійного фонду України в Житомирській області здійснити нарахування та виплату ОСОБА_1 пенсії без обмеження максимальним розміром з урахуванням виплачених сум з 01 квітня 2023 року.

6. Вказане рішення набрало законної сили 15 липня 2024 року, у зв`язку із чим Житомирським окружним адміністративним судом 01 листопада 2024 року було видано ОСОБА_1 виконавчий лист.

7. Старшим державним виконавцем Відділу примусового виконання рішень Управління забезпечення примусового виконання рішень у Житомирській області Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) Сладь Т.П. винесено постанову від 20 листопада 2024 року ВП № 76594445 про відкриття виконавчого провадження з виконання виконавчого листа № 240/5188/24, виданого 01 листопада 2024 року Житомирським окружним адміністративним судом, та вказано про необхідність виконати рішення суду протягом 10 робочих днів.

8. 21 лютого 2025 року до відповідача звернувся стягувач ( ОСОБА_1 ) із заявою, у якій зазначив про невиконання судового рішення у справі № 240/5188/24, оскільки продовжується обмеження пенсійних виплат (підсумок пенсії: 29574,70 грн; до виплати 25331,90 грн), що підтверджується доданим розрахунком.

9. 10 березня 2025 року відповідач виніс спірну постанову про накладення на боржника штрафу керуючись статтями 63, 75 Закону України "Про виконавче провадження" в сумі 5100,00 грн з підстав невиконання судового рішення станом на 10 березня 2025 року без поважних причин у зв`язку з обмеженням пенсійної виплати максимальним розміром.

10. Суд з`ясував, що згідно з розрахунком суми, що підлягає виплаті по пенсійній справі № 0601023962, ОСОБА_1 на виконання рішення Житомирського окружного адміністративного суду від 25 квітня 2024 року у справі № 240/5188/24  Головним управлінням Пенсійного фонду України в Житомирській області нараховано 88912 грн за період з квітня 2023 року по липень 2024 року. Інформацію про виконання судового рішення у справі № 240/5188/24 та про суми нарахованих, але не виплачених коштів доведено до Пенсійного фонду України шляхом внесення інформації про рішення суду до "Реєстру судових рішень, фінансування яких здійснюється за рахунок коштів Державного бюджету України" підсистеми "Реєстр судових рішень" Інтегрованої комплексної інформаційної системи Пенсійного фонду України (ІКІС ПФУ).

ІІІ. ДЖЕРЕЛА ПРАВА ТА АКТИ ЇХ ЗАСТОСУВАННЯ

11. Частиною 2 статті 19 Конституції України передбачено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

12. Статтею 1 Закону України "Про виконавче провадження" (Закон №1404-19) передбачено, що виконавче провадження як завершальна стадія судового провадження і примусове виконання судових рішень та рішень інших органів (посадових осіб) - сукупність дій визначених у цьому Законі органів і осіб, що спрямовані на примусове виконання рішень і проводяться на підставах, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією України, цим Законом, іншими законами та нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до цього Закону, а також рішеннями, які відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню.

13. Згідно пункту 1 частини першої статі 3 Закону №1404-19 примусовому виконанню підлягають рішення на підставі таких виконавчих документів, зокрема: виконавчих листів та наказів, що видаються судами у передбачених законом випадках на підставі судових рішень, рішень третейського суду, рішень міжнародного комерційного арбітражу, рішень іноземних судів та на інших підставах, визначених законом або міжнародним договором України .

14. Статтею 5 Закону №1404-19 визначено, що примусове виконання рішень покладається на органи державної виконавчої служби (державних виконавців) та у передбачених цим Законом випадках на приватних виконавців, правовий статус та організація діяльності яких встановлюються Законом України "Про органи та осіб, які здійснюють примусове виконання судових рішень і рішень інших органів".

15. Згідно частин першої, другої статті 63 Закону №1404-19 за рішеннями, за якими боржник зобов`язаний особисто вчинити певні дії або утриматися від їх вчинення, виконавець наступного робочого дня після закінчення строку, визначеного частиною шостою статті 26 цього Закону, перевіряє виконання рішення боржником.

16. У разі невиконання без поважних причин боржником рішення виконавець виносить постанову про накладення на боржника штрафу, в якій також зазначаються вимога виконати рішення протягом 10 робочих днів (за рішенням, що підлягає негайному виконанню, - протягом трьох робочих днів) та попередження про кримінальну відповідальність.

ІV. ПОЗИЦІЯ АПЕЛЯЦІЙНОГО СУДУ

17. Вирішуючи питання обґрунтованості апеляційної скарги колегія суддів виходить з такого.

18. Відповідальність за невиконання рішення, що зобов`язує боржника вчинити певні дії визначена положеннями ст.75 Закону №1404-VIII.

19. Частиною першою статті 75 Закону встановлено, що у разі невиконання без поважних причин у встановлений виконавцем строк рішення, що зобов`язує боржника виконати певні дії, та рішення про поновлення на роботі виконавець виносить постанову про накладення штрафу на боржника - фізичну особу у розмірі 100 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, на посадових осіб - 200 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, на боржника - юридичну особу - 300 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян та встановлює новий строк виконання.

20. Аналізуючи наведені положення законодавства в контексті цієї справи потрібно зауважити, що накладення штрафу за невиконання рішення, що зобов`язує боржника до вчинення певних дій, є видом юридичної відповідальності боржника за невиконання покладеного на нього зобов`язання.

21. Застосування такого заходу реагування є обов`язком державного виконавця і направлено на забезпечення реалізації мети виконавчого провадження як завершальної стадії судового провадження.

22. Умовою для накладення на боржника у виконавчому проваджені штрафу є невиконання ним виконавчого документа (судового рішення) без поважних причин. Залежно від характеру правовідносин і змісту зобов`язання, примусове виконання якого відбувається у межах виконавчого провадження, поважними причинами можуть визнаватися такі обставини, які створили об`єктивні перешкоди для невиконання зобов`язання, і подолання яких для боржника було неможливим або ускладненим.

23. Аналіз правових норм, що підлягають застосуванню до спірних правовідносин, дає підстави для висновку про те, що невиконання боржником рішення суду лише без поважних на те причин, тягне за собою певні наслідки, встановлені нормами Закону України «Про виконавче провадження». Тобто, на час прийняття державним виконавцем рішення про накладення штрафу має бути встановленим факт невиконання боржником судового рішення без поважних причин.

24. Поважними, в розумінні наведених норм Закону, можуть вважатися об`єктивні причини, які унеможливили або значно ускладнили виконання рішення боржником та які не залежали від його власного волевиявлення.

25. Як встановлено судом та підтверджується наданим позивачем протоколом перерахунку пенсії ОСОБА_1 по пенсійній справі № 0601023962, на виконання рішення суду у справі № 240/5188/24 пенсійним органом у серпні 2024 року проведено перерахунок пенсії стягувача, в результаті якого загальний розмір пенсії ОСОБА_1 з 01 серпня 2024 року склав 29574,70 грн, тобто пенсія до виплати розрахована без обмеження максимальним розміром, як вказано у рішенні Житомирського окружного адміністративного суду від 25 квітня 2024 року.

26. Проте, згідно з цим же розрахунком розмір пенсії до виплати з урахуванням максимального розміру пенсії - 27324,50 грн.

27. Щодо витребуваного судом розрахунку пенсійної виплати на грудень 2024 року, у клопотанні про долучення доказів позивачем зазначено, що після 01 серпня 2024 року та до 01 січня 2025 року розмір пенсії стягувача не змінювався.

28. З викладеного слідує, що виплата пенсії ОСОБА_1 всупереч судовому рішенню у справі № 240/5188/24, яким було зобов`язано пенсійний орган здійснити нарахування та виплату пенсії ОСОБА_1 без обмеження максимальним розміром з урахуванням виплачених сум з 01 квітня 2023 року, проводиться з обмеженням максимальним розміром з 01 серпня 2024 року, тобто застосованим повторно на підставі Закону України від 08 липня 2011 року № 3668-VI "Про заходи щодо законодавчого реформування пенсійної системи". При цьому позивач наполягає на  тому, що на осіб, яким пенсія перерахована відповідно до нормативно-правових актів, вказаних у статті 2 Закону України від 08 липня 2011 року № 3668-VI "Про заходи щодо законодавчого реформування пенсійної системи", та розмір якої перевищує максимальний розмір, встановлений даним Законом, поширюються приписи законодавства, чинні на час здійснення такого перерахунку, тобто відповідні обмеження необхідно застосовувати, зокрема, і щодо тих осіб, яким пенсія призначена/перерахована за нормами Закону України "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб".

29. Надаючи оцінку доводам позивача суд звертає увагу, що у рішенні Житомирського окружного адміністративного суду від 25 квітня 2024 року у справі № 240/5188/24, яке набрало законної сили 15 липня 2024 року, вирішено питання застосування норм Закону України від 08 липня 2011 року № 3668-VI "Про заходи щодо законодавчого реформування пенсійної системи" при перерахунку пенсії стягувача. Під час проведення цього перерахунку на виконання рішення суду пенсійний орган не вправі застосовувати обмеження максимального розміру пенсії з тих підстав, яким вже надано оцінку у судовому рішенні, що набрало законної сили.

30. Незважаючи на те, що судом вирішено спірні правовідносини між сторонами та вказано на непоширення на такі правовідносини положень Закону України від 08 липня 2011 року № 3668-VI "Про заходи щодо законодавчого реформування пенсійної системи", Головне управління Пенсійного фонду України в Житомирській області невраховуючи висновки, викладені у судовому рішенні у справі № 240/5188/24, при здійсненні перерахунку розміру пенсії ОСОБА_1 продовжило застосовувати до пенсійної виплати положення статті 2 Закону України від 08 липня 2011 року № 3668-VI "Про заходи щодо законодавчого реформування пенсійної системи" щодо обмеження максимального розміру пенсії десятьма прожитковими мінімумами, установленими для осіб, які втратили працездатність.

31. Таким чином, відповідач при прийнятті оскарженої постанови про накладення штрафу діяв відповідно до вимог Закону України "Про виконавче провадження", а тому, підстави для визнання протиправною та скасування постанови відсутні.

32. У контексті наведеного суд вважає за необхідне підкреслити, що відповідно до частини першої статті 129-1 Конституції України суд ухвалює рішення іменем України. Судове рішення є обов`язковим до виконання.

33. Європейський суд з прав людини у рішенні «Юрій Миколайович Іванов проти України» наголосив на тому, що право на суд, захищене статтею 6 Конвенції, було б ілюзорним, якби національна правова система дозволяла, щоб остаточне, обов`язкове для виконання судове рішення залишалося невиконаним на шкоду будь-якій зі сторін. Ефективний доступ до суду включає право на виконання судового рішення без невиправданих затримок.

34. Саме на державу покладено обов`язок дбати про те, щоб остаточні рішення, винесені проти її органів, установ чи підприємств, виконувалися відповідно до зазначених вище вимог Конвенції. Держава несе відповідальність за виконання остаточних рішень, якщо чинники, які затримують чи перешкоджають їх повному й вчасному виконанню, перебувають у межах контролю органів влади.

35. Враховуючи викладене, суд першої інстанції дійшов вірного висновку про відсутність в діях відповідача ознак протиправності та, як наслідок, відсутності підстав для скасування спірної постанови.

V. ВИСНОВКИ АПЕЛЯЦІЙНОГО СУДУ ЗА РЕЗУЛЬТАТАМИ РОЗГЛЯДУ АПЕЛЯЦІЙНОЇ СКАРГИ.

36. Відповідно до частин першої, другої, третьої статті 242 Кодексу адміністративного судочинства України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим.

37. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права.

38. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин в адміністративній справі, які були досліджені в судовому засіданні, з наданням оцінки всім аргументам учасників справи.

39. Зазначеним вимогам закону судове рішення відповідає.

40. Переглянувши судове рішення в межах апеляційної скарги, перевіривши повноту встановлення судом фактичних обставин справи та правильність застосування ним норм матеріального та процесуального права, апеляційний суд дійшов висновку, що при ухваленні оскаржуваного судового рішення, суд першої інстанції не допустив неправильного застосування норм матеріального права та порушення норм процесуального права, які були б підставою для скасування судового рішення, а тому апеляційну скаргу Головного управління Пенсійного фонду України в Житомирській області слід залишити без задоволення, а рішення суду першої інстанції - без змін.

Керуючись ст.ст. 243, 250, 308, 311, 315, 316, 321, 322, 325, 329 КАС України, суд 
П О С Т А Н О В И В :
апеляційну скаргу Головного управління Пенсійного фонду України в Житомирській області залишити без задоволення, а рішення Житомирського окружного адміністративного суду від 15 квітня 2025 року - без змін.
Постанова суду набирає законної сили з дати її прийняття та оскарженню не підлягає. 

Головуючий	 	 	Мацький Є.М.	
 	 	 	 	
Судді	 	    	Сушко О.О.    Залімський І. Г.