УХВАЛА
 
24 червня 2025 року
м. Київ
Справа № 552/4031/24
Провадження № 51-2347 ск 25
Верховний Суд колегією суддів Третьої судової палати Касаційного кримінального суду у складі:
головуючого                                                          ОСОБА_1 ,
суддів                                                                       ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , 
розглянув касаційну скаргу представника цивільного позивача Головного управління Пенсійного фонду України в Полтавській області ОСОБА_4 на ухвалу Полтавського апеляційного суду від 06 травня 2025 року щодо особи, до якої застосовані примусові заходи медичного характери ОСОБА_5 , 
встановив:
У касаційній скарзі цивільний позивач ставитьпитання про перегляд зазначеного судового рішення у касаційному порядку.
Перевіривши відповідність касаційної скарги вимогам ст. 427 КПК України, колегія суддів дійшла висновку, що її необхідно залишити без руху, встановивши скаржнику строк для усунення недоліків.
Згідно з положеннями ст. 427 КПК України касаційна скарга, крім іншого, повинна містити обґрунтування заявлених скаржником вимог із зазначенням того, у чому полягає незаконність чи необґрунтованість судового рішення та вимоги особи, яка подає скаргу.
Однак вказаних приписів кримінального процесуального закону представник цивільного позивача Головного управління Пенсійного фонду України в Полтавській області ОСОБА_4 належним чином не виконала.
Відповідно до ч. 1 ст. 438 КПК України підставами для скасування або зміни судового рішення судом касаційної інстанції є: 1) істотне порушення вимог кримінального процесуального закону (ст. 412 КПК України); 2)  неправильне застосування закону України про кримінальну відповідальність (ст. 413 КПК України); 3) невідповідність призначеного покарання ступеню тяжкості кримінального правопорушення та особі засудженого (ст. 414 КПК України).
Отже, посилаючись на незаконність судових рішень, особа, яка подає касаційну скаргу, повинна вказати на конкретні порушення закону, передбачені у ст. 438 КПК України, які мають співвідноситися зі змістом оскаржуваного рішення та підставами його ухвалення.
Всупереч викладеному, представник цивільного позивача Головного управління Пенсійного фонду України в Полтавській області ОСОБА_4  у касаційній скарзі не зазначає конкретні норми права, які, на її думку, порушені судами першої та апеляційної інстанцій, а також не вказує, у чому саме полягають допущені судами порушення, які в силу положень ст. 438 КПК України є підставою для скасування оскаржуваних судових рішень з урахуванням положень статей 412-414 КПК України.
Також представником цивільного позивача Головного управління Пенсійного фонду України в Полтавській області ОСОБА_4 не вказано, в чому конкретно полягає невідповідність оскаржуваної ухвали апеляційного суду положенням статей 370, 419 КПК України. 
Згідно з п. 5 ч. 2 ст. 427 КПК України касаційна скарга повинна містити вимоги особи, яка її подала, із зазначенням того, яке рішення має ухвалити суд касаційної інстанції.
Такі вимоги мають узгоджуватись з їх обґрунтуванням та відповідати приписам ст. 436 КПК України, згідно з якими суд касаційної інстанції за наслідками розгляду касаційної скарги має право: 1) залишити судове рішення без зміни, а касаційну скаргу - без задоволення; 2) скасувати судове рішення і призначити новий розгляд у суді першої чи апеляційної інстанції; 3) скасувати судове рішення і закрити кримінальне провадження; 4) змінити судове рішення.
Однак, вказуючи про незаконність судового рішення, представник цивільного позивача ОСОБА_4 просить скасувати ухвалу Полтавського апеляційного суду від 06 травня 2025 року та прийняти рішення про задоволення позовних вимог Головного управління Пенсійного фонду України в Полтавській області про стягнення із ОСОБА_5 завданої суспільно-небезпечними діяннями шкоду у розмірі 198 106 грн 38 коп в повному обсязі. 
При цьому рішення Київського районного суду м. Полтави від 03 жовтня 2024 року просить залишити без зміни. 
Зазначене в касаційній скарзі формулювання касаційних вимог не узгоджується з положеннями ст. 436 КПК України з огляду на те, які рішення має право ухвалити суд касаційної інстанції за наслідками розгляду касаційної скарги.
Крім цього, частиною 5 статті 427 КПК України передбачено, що до касаційної скарги додаються копії судових рішень, які оскаржуються.
Однак представник цивільного позивачане долучила до касаційної скарги належним чином завіреної копії оскаржуваного судового рішення. 
Зазначені порушення перешкоджають вирішенню питання про відкриття касаційного провадження. 
Враховуючи, що касаційна скарга не відповідає вимогам, передбаченим ст. 427 КПК України, колегія суддів вважає необхідним на підставі ч. 1 ст. 429 КПК України залишити скаргу без руху та встановити строк для усунення допущених недоліків. 
Протягом визначеного строку представник цивільного позивачамає право звернутись до суду касаційної інстанції з уточненою касаційною скаргою на усунення зазначених в ухвалі недоліків.
Стосовно клопотання представника цивільного позивача про зупинення виконання ухвали Полтавського апеляційного суду від 06 травня 2025 року колегія суддів вбачає необхідним вказати, що це питання відповідно до положень ч. 1 ст. 430 КПК України підлягає вирішенню лише після відкриття касаційного провадження.
Відповідно до п. 1 ч. 3 ст. 429 КПК України касаційна скарга повертається, якщо особа не усунула недоліки касаційної скарги, яку залишено без руху, в установлений строк.
Керуючись положеннями ст. 429 КПК України, Суд
постановив:
Касаційну скаргу представника цивільного позивача Головного управління Пенсійного фонду України в Полтавській області ОСОБА_4 на ухвалу Полтавського апеляційного суду від 06 травня 2025 року щодо особи, до якої застосовані примусові заходи медичного характеру, ОСОБА_5 залишити без руху.
Надати скаржнику строк для усунення недоліків скарги протягом 15 днів із дня отримання копії цієї ухвали. 
У разі невиконання вимог ухвали протягом установленого строку, скарга буде повернута особі, яка її подала. 
Ухвала є остаточною й оскарженню не підлягає.
 
Судді
 
ОСОБА_1                                    ОСОБА_2                          ОСОБА_3