ПЕРШИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД

ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ 
04 серпня 2025 року           справа №360/456/24 

м. Дніпро

Перший апеляційний адміністративний суд у складі колегії:
головуючого судді: Компанієць І.Д., суддів: Гайдара А.В., Казначеєва Е.Г.,
розглянув у порядку письмового провадження апеляційну скаргу Головного управління Пенсійного фонду України в Кіровоградській області на ухвалу Луганського окружного адміністративного суду від 01 травня 2025 року у справі № 360/456/24 (головуючий суддя у І інстанції – Пляшкова К.О.) за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Кіровоградській області про визнання протиправними дій, зобов`язання вчинити певні дії, -

                                                     ВСТАНОВИВ:

Рішенням Луганського окружного адміністративного суду від 26 червня 2024 року у справі № 360/456/24 позов адвоката Галкіна Вячеслава Леонідовича в інтересах ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Кіровоградській області про визнання протиправними дій, зобов`язання вчинити певні дії задоволено.
Визнано протиправною бездіяльність Головного управління Пенсійного фонду України в Кіровоградській області щодо невстановлення ОСОБА_1 пенсії за віком в розмірі 80 відсотків заробітної плати (доходу) застрахованої особи, визначеної відповідно до статті 40 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», з якої обчислюється пенсія, але не менш як три розміри прожиткового мінімуму, встановленого для осіб, які втратили працездатність, відповідно до статті 8 Закону України «Про підвищення престижності шахтарської праці»;
Зобов`язано Головне управління Пенсійного фонду України в Кіровоградській області здійснити з 13 травня 2023 року перерахунок пенсії ОСОБА_1 , встановивши йому пенсію за віком в розмірі 80 відсотків заробітної плати (доходу) застрахованої особи, визначеної відповідно до статті 40 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», з якої обчислюється пенсія, але не менш як три розміри прожиткового мінімуму, встановленого для осіб, які втратили працездатність, відповідно до статті 8 Закону України «Про підвищення престижності шахтарської праці»;
Стягнуто за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління Пенсійного фонду України в Кіровоградській області до Державного бюджету України судовий збір у сумі 968,96 грн та судові витрати на правничу допомогу адвоката у розмірі 4000,00 грн.
До Луганського окружного адміністративного суду 15 квітня 2025 року надійшла заява Державної судової адміністрації України про зміну способу виконання судового рішення у цій справі, в частині стягнення з Головного управління Пенсійного фонду України в Кіровоградській області судових витрат по сплаті судового збору в дохід держави у розмірі 968,96 грн на зобов`язання Головного управління Пенсійного фонду України в Кіровоградській області сплатити судовий збір у сумі 968,96 грн на користь Державного бюджету України.
В обґрунтування заяви зазначено, що Державна судова адміністрація України пред`явила виконавчий лист у справі № 360/456/24, до виконання органу державної виконавчої служби. Однак, орган державної виконавчої служби повернув зазначений документ на підставі пункту 9 частини четвертої статті 4 Закону України «Про виконавче провадження» у зв`язку з тим, що виконавчий документ не підлягає виконанню органами державної виконавчої служби, оскільки виконання цього рішення суду має здійснюватися центральним органом виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері казначейського обслуговування.
Державна судова адміністрація України пред`явила виконавчий документ до виконання органу Державної казначейської служби України. Проте, виконавчий документ також був повернутий органом Казначейства без виконання у зв`язку з тим, що у Головного управління Пенсійного фонду України в Кіровоградській області не має відкритих рахунків у органі Державної казначейської служби України.
Отже, Державною судовою адміністрацією України, як стягувачем, в межах наданих повноважень здійснено всі заходи, спрямовані на забезпечення виконання виконавчого листа у справі № 360/456/24, однак з причин, які не залежать від стягувача, не можуть виконати зазначене рішення суду, а тому його виконання, на сьогодні є ускладненим.
Ухвалою Луганського окружного адміністративного суду від 01 травня 2025 року змінено спосіб і порядок виконання рішення Луганського окружного адміністративного суду від 26 червня 2024 року у справі № 360/456/24 в частині стягнення за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління Пенсійного фонду України в Кіровоградській області до Державного бюджету України судового збору у розмірі 968,96 грн, на зобов`язання Головного управління Пенсійного фонду України в Кіровоградській області сплатити до Державного бюджету України судовий збір у розмірі 968,96 грн.
Не погодившись з судовим рішенням відповідач звернувся з апеляційною скаргою, в якій посилається на порушення судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, просить скасувати ухвалу суду першої інстанції та відмовити в задоволенні заяви представника позивача про заміну способу виконання рішення.
Обґрунтування апеляційної скарги.
Заявник своєю заявою про зміну способу і порядку виконання рішення суду, шляхом зобов`язання Головного управління сплатити судовий збір у сумі 968,96 грн на користь Державного бюджету України фактично просить змінити та розширити резолютивну частину рішення, змінює рішення суду по суті та спосіб захисту, що є неможливим, оскільки судове рішення є незмінним.
Крім того, зміна способу і порядку виконання судового рішення передбачена з зобов`язальної частини на стягнення, іншого не передбачено.
Враховуючи режим роботи суддів та працівників апарату Першого апеляційного адміністративного суду з часу введення на території України правового режиму воєнного стану, з метою збереження життя та здоров`я, а також забезпечення безпеки суддів та працівників апарату суду, дана постанова прийнята колегією суддів за умови наявної можливості доступу колегії суддів до матеріалів адміністративної справи. 
Сторони в судове засідання не прибули, про час, дату та місце апеляційного розгляду справи повідомлені належним чином, тому за ч. 1 ст. 311 КАС України суд апеляційної інстанції розглядає справу у порядку письмового провадження.
Суд, заслухавши доповідь судді-доповідача, перевіривши матеріали справи, обговоривши доводи апеляційної скарги, розглядаючи апеляційну скаргу в межах викладених доводів, встановив наступне.
Встановлені обставини справи.
Рішенням Луганського окружного адміністративного суду від 26 червня 2024 року у справі № 360/456/24 позов адвоката Галкіна Вячеслава Леонідовича в інтересах ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Кіровоградській області про визнання протиправними дій, зобов`язання вчинити певні дії задоволено повністю.
Визнано протиправною бездіяльність Головного управління Пенсійного фонду України в Кіровоградській області щодо невстановлення ОСОБА_1 пенсії за віком в розмірі 80 відсотків заробітної плати (доходу) застрахованої особи, визначеної відповідно до статті 40 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», з якої обчислюється пенсія, але не менш як три розміри прожиткового мінімуму, встановленого для осіб, які втратили працездатність, відповідно до статті 8 Закону України «Про підвищення престижності шахтарської праці».
Зобов`язано Головне управління Пенсійного фонду України в Кіровоградській області здійснити з 13 травня 2023 року перерахунок пенсії ОСОБА_1 , встановивши йому пенсію за віком в розмірі 80 відсотків заробітної плати (доходу) застрахованої особи, визначеної відповідно до статті 40 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», з якої обчислюється пенсія, але не менш як три розміри прожиткового мінімуму, встановленого для осіб, які втратили працездатність, відповідно до статті 8 Закону України «Про підвищення престижності шахтарської праці».
Стягнуто за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління Пенсійного фонду України в Кіровоградській області до Державного бюджету України судовий збір у сумі 968,96 грн та судові витрати на правничу допомогу адвоката у розмірі 4000,00 грн.
Стягувачу 16 серпня 2024 року видано виконавчий лист у справі № 360/456/24 про стягнення за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління Пенсійного фонду України в Кіровоградській області до Державного бюджету України судового збору у розмірі 968,96 грн.
Листом від 27 лютого 2025 року № 04-08-1-10/8898 «Про повернення виконавчого документа» Головне управління Державної казначейської служби України у Кіровоградській області повернуло без виконання виконавчий лист у справі № 360/456/24, виданий Луганським окружним адміністративним судом 16 серпня 2024 року. В листі зазначено, що відповідно до абзацу другого частини четвертої статті 15 Закону України «Про виконавче провадження» Державна судова адміністрація України є стягувачем за рішеннями про стягнення судового збору. Боржником по справі № 360/456/24 є Головне управління Пенсійного фонду України у Кіровоградській області. Згідно з підпунктом 3 пункту 9 Порядку виконання рішень про стягнення коштів державного та місцевих бюджетів або боржників, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 03.08.2011 845 (зі змінами), орган Казначейства повертає виконавчий документ стягувачеві у разі, коли зокрема боржник не має відкритих рахунків в органі Казначейства або в органі Казначейства відкрито боржнику лише рахунок із спеціальним режимом використання, крім випадків виконання рішень суду про стягнення коштів, боржником за яким є державний орган згідно із Законом України «Про гарантії держави щодо виконання судових рішень». Разом з тим, відповідно до статті 2 Закону України «Про гарантії держави щодо виконання судових рішень» дія цього Закону не поширюється на рішення суду, стягувачем за якими є державний орган, державне підприємство, орган місцевого самоврядування, підприємство, установа, організація, що належать до комунальної власності. У зв`язку з тим, що в Головному управлінні Казначейства відсутні відкриті рахунки Головного управління Пенсійного фонду України в Кіровоградській області, а стягувачем за виконавчим документом є Державна судова адміністрація України, тобто держаний орган, керуючись пунктом 9 Порядку, повернуто вище зазначений виконавчий лист без виконання.
Суд першої інстанції, змінюючи спосіб виконання рішення суду у цій справі, виходив з того, що виконання рішення суду у цій справі про стягнення судового збору у спосіб, визначений частиною першою статті 139 КАС України, за рахунок бюджетних асигнувань відповідача неможливо ані в порядку, визначеному Законом України «Про виконавче провадження», ані в порядку, визначеному Порядком № 845, шляхом безспірного списання коштів з рахунків такого боржника - державного органу, ані в порядку, визначеному Законом України «Про гарантії держави щодо виконання судових рішень», за рахунок коштів, передбачених за бюджетною програмою для виконання рішень суду, що гарантовані державою, отже наявні підстави для зміни способу і порядку виконання рішення.
Оцінка суду.
Статтею 129-1 Конституції України визначено, що судове рішення є обов`язковим до виконання. Держава забезпечує виконання судового рішення у визначеному законом порядку. Контроль за виконанням судового рішення здійснює суд.
Відповідно до частини другої статті 14 КАС України судові рішення, що набрали законної сили, є обов`язковими до виконання всіма органами державної влади, органами місцевого самоврядування, їх посадовими та службовими особами, фізичними і юридичними особами та їх об`єднаннями на всій території України.
Згідно зі статтею 370 КАС України судове рішення, яке набрало законної сили, є обов`язковим для учасників справи, для їхніх правонаступників, а також для всіх органів, підприємств, установ та організацій, посадових чи службових осіб, інших фізичних осіб і підлягає виконанню на всій території України, а у випадках, встановлених міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, або за принципом взаємності, - за її межами. Невиконання судового рішення тягне за собою відповідальність, встановлену законом.
В рішеннях Європейського суду з прав людини у справах Алпатов та інші проти України, Робота та інші проти України, Варава та інші проти України, ПМП “Фея” та інші проти України (якими встановлено порушення п. 1 ст. 6, ст. 13 Конвенції та ст. 1 Першого протоколу до Конвенції) звернута увага на те, що правосуддя не може вважатися здійсненим доти, доки не виконане судове рішення; виконання судового рішення, як завершальна стадія судового процесу, за своєю юридичною природою, є головною стадією правосуддя. Це повністю узгоджується з положеннями статті 129-1 Конституції України.
Отже, обов`язковість виконання судового рішення є важливою складовою права особи на справедливий суд, що гарантоване ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, та однією з основних засад судочинства, визначених ст. 6 цієї Конвенції, ст. 129-1 Конституції України, ст. ст. 14, 370 Кодексу адміністративного судочинства України.
Частиною першою статті 139 КАС України визначено, що при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.
Відповідно до частини четвертої статті 15 Закону України «Про виконавче провадження» за рішеннями про стягнення судового збору, про накладення штрафу (як засобу процесуального примусу) стягувачем є Державна судова адміністрація України.
Частиною другою статті 6 Закону України «Про виконавче провадження» передбачено, що рішення про стягнення коштів з державних органів, державного та місцевих бюджетів або бюджетних установ, рішення про стягнення коштів за час роботи стягувача на посаді помічника-консультанта народного депутата України, у тому числі при звільненні з такої посади, виконуються органами, що здійснюють казначейське обслуговування бюджетних коштів.
Згідно з пунктом 1 Положення про головні управління Пенсійного фонду України в Автономній Республіці Крим, областях, містах Києві та Севастополі, затвердженого постановою правління Пенсійного фонду України від 22.12.2014 № 28-2 (у редакції постанови правління Пенсійного фонду України від 21.12.2022 № 28-2) та зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 15.01.2015 за № 40/26485 (далі - Положення № 28-2), Головні управління Пенсійного фонду України в Автономній Республіці Крим, областях, містах Києві та Севастополі (далі - головне управління Фонду) є територіальними органами Пенсійного фонду України (далі - Фонд). Головні управління Фонду підпорядковуються Фонду та разом з управліннями Фонду в районах, містах, районах у містах, а також об`єднаними управліннями (далі - управління Фонду) утворюють систему територіальних органів Фонду.
Отже, за рішенням суду про стягнення за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління Пенсійного фонду України в Кіровоградській області до Державного бюджету України судового збору у розмірі 968,96 грн стягувачем та боржником є державні органи.
Оскільки Головне управління Пенсійного фонду України в Кіровоградській області є державним органом, виконання рішення суду про стягнення судового збору органами державної виконавчої служби неможливо в силу приписів частини другої статті 6 Закону України «Про виконавче провадження». Таке рішення має виконуватися органами, що здійснюють казначейське обслуговування бюджетних коштів.
Згідно із частиною третьою статті 33 Закону України «Про виконавче провадження» за наявності обставин, що ускладнюють виконання судового рішення або роблять його неможливим, сторони, а також виконавець за заявою сторін або державний виконавець з власної ініціативи у випадку, передбаченому Законом України «Про гарантії держави щодо виконання судових рішень», мають право звернутися до суду, який розглядав справу як суд першої інстанції, із заявою про встановлення або зміну способу і порядку виконання рішення.
Відповідно до частини першої статті 2 Закону України «Про гарантії держави щодо виконання судових рішень» держава гарантує виконання рішення суду про стягнення коштів та зобов`язання вчинити певні дії щодо майна, боржником за яким є, зокрема, державний орган.
При цьому, частиною другою статті 2 Закону України «Про гарантії держави щодо виконання судових рішень» встановлено, що дія цього Закону не поширюється на рішення суду, стягувачем за якими є державний орган, державне підприємство, орган місцевого самоврядування, підприємство, установа, організація, що належать до комунальної власності.
Відповідно до частини першої статті 3 Закону України «Про гарантії держави щодо виконання судових рішень» виконання рішень суду про стягнення коштів, боржником за якими є державний орган, здійснюється центральним органом виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері казначейського обслуговування бюджетних коштів, в межах відповідних бюджетних призначень шляхом списання коштів з рахунків такого державного органу, а в разі відсутності у зазначеного державного органу відповідних призначень - за рахунок коштів, передбачених за бюджетною програмою для забезпечення виконання рішень суду. Виконання рішення суду про стягнення коштів за час роботи стягувача на посаді помічника-консультанта народного депутата України, у тому числі при звільненні з такої посади, здійснюється центральним органом виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері казначейського обслуговування бюджетних коштів, за рахунок коштів, передбачених за бюджетною програмою для виконання рішень суду, що гарантовані державою, відповідальним виконавцем якої він є.
Стягувач за рішенням суду про стягнення коштів з державного органу звертається до центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері казначейського обслуговування бюджетних коштів, у строки, встановлені Законом України «Про виконавче провадження», із заявою про виконання рішення суду (частина друга статті 3 Закону України «Про гарантії держави щодо виконання судових рішень»).
Відповідно до частини першої статті 25 Бюджетного кодексу України казначейство України здійснює безспірне списання коштів державного бюджету та місцевих бюджетів на підставі рішення суду.
Порядок виконання рішень про стягнення коштів державного та місцевого бюджетів або боржників, затверджений постановою Кабінету Міністрів України від 03.08.2011 № 845 (далі – Порядок № 845), визначає механізм виконання рішень про стягнення коштів державного та місцевих бюджетів або боржників (далі - рішення про стягнення коштів), прийнятих судами, а також іншими органами (посадовими особами), які відповідно до закону мають право приймати такі рішення.
За визначенням, наведеним у пункті 2 Порядку № 845, безспірне списання - операції з коштами державного та місцевих бюджетів, що здійснюються з метою виконання Казначейством та його територіальними органами (далі - органи Казначейства) рішень про стягнення коштів без згоди (подання) органів, що контролюють справляння надходжень бюджету, боржників, органів місцевого самоврядування та/або державних органів на підставі виконавчих документів; боржники - визначені в рішенні про стягнення коштів державні органи, розпорядники бюджетних коштів (бюджетні установи), а також одержувачі бюджетних коштів в частині здійснення передбачених бюджетною програмою заходів, на які їх уповноважено, які мають відкриті рахунки в органах Казначейства, крім рахунків із спеціальним режимом використання.
Разом з цим, у Головного управління Пенсійного фонду України в Кіровоградській області відсутні відкриті рахунки в органах Казначейства Кіровоградської області, крім рахунків із спеціальним режимом використання.
Виконання рішення суду про стягнення судового збору у спосіб, визначений частиною першою статті 139 КАС України, за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління Пенсійного фонду України в Кіровоградській області в порядку, визначеному Законом України «Про гарантії держави щодо виконання судових рішень», у спірному випадку неможливо, оскільки стягувачем є державний орган.
Абзацом першим частини третьої статті 378 КАС України визначено, що підставою для встановлення або зміни способу або порядку виконання, відстрочення чи розстрочення виконання судового рішення є обставини, що істотно ускладнюють виконання рішення або роблять його неможливим.
Означена правова норма дає підстави для висновку, що суд може змінити спосіб або порядок виконання рішення лише у виняткових випадках, за наявності обставин, що ускладнюють його виконання за умови надання достатніх доказів наявності таких обставин.
Таким чином, під зміною способу і порядку виконання рішення необхідно розуміти прийняття судом нових заходів для реалізації рішення у разі неможливості його виконання у встановленому раніше порядку і способом. 
Відтак, саме поняття «спосіб» і «порядок» виконання судового рішення мають спеціальне значення, яке реалізується у виконавчому провадженні. Вони означають визначену рішенням суду послідовність і зміст вчинення виконавчих дій державним виконавцем. Під зміною способу виконання рішення суду необхідно розуміти прийняття судом нових заходів для реалізації рішення у разі неможливості його виконання у раніше встановлений спосіб.
Отже, передумовою для прийняття судом рішення про зміну способу або порядку виконання судового рішення, є наявність обставин, які унеможливлюють або ускладнюють виконання рішення у спосіб чи порядок, які первинно визначені в рішенні суду.
З огляду на викладене, суд першої інстанції дійшов правильного висновку, що виконання рішення суду у цій справі про стягнення судового збору у спосіб, визначений частиною першою статті 139 КАС України, за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління Пенсійного фонду України в Кіровоградській області неможливо ані в порядку, визначеному Законом України «Про виконавче провадження», ані в порядку, визначеному Порядком № 845, шляхом безспірного списання коштів з рахунків такого боржника - державного органу, ані в порядку, визначеному Законом України «Про гарантії держави щодо виконання судових рішень», за рахунок коштів, передбачених за бюджетною програмою для виконання рішень суду, що гарантовані державою та обґрунтовано задовольнив заяву ДСА України про зміну способу виконання судового рішення.
За приписами пункту 1 частини першої статті 316 КАС України суд апеляційної інстанції має право залишити апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвали судове рішення з додержанням норм матеріального та процесуального права.
Оскільки судове рішення в межах доводів апеляційної скарги є обґрунтованим, ухваленим з дотриманням норм матеріального та процесуального права, доводи апеляційної скарги не спростовують висновків суду першої інстанції, тому підстави для її задоволення та скасування рішення суду першої інстанції відсутні.
Керуючись 311, 315, 316, 321, 322, 325, 328, 329 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, - 

                                                  ПОСТАНОВИВ :

Апеляційну скаргу Головного управління Пенсійного фонду України в Кіровоградській області на ухвалу Луганського окружного адміністративного суду від 01 травня 2025 року у справі № 360/456/24 – залишити без задоволення.
Ухвалу Луганського окружного адміністративного суду від 01 травня 2025 року у справі № 360/456/24 – залишити без змін.
Постанова суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду набирає законної сили з дати її ухвалення 04 серпня 2025 року та може бути оскаржена до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення в порядку, передбаченому ст. 328 Кодексу адміністративного судочинства України.
Повне судове рішення складено 04 серпня 2025 року.

Головуючий суддя                                                            І.Д. Компанієць

Судді                                                                                А.В. Гайдар

                                                                                Е.Г. Казначеєв