ТРЕТІЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А
і м е н е м  У к р а ї н и

03 липня 2025 року 	м. Дніпро	справа № 340/7354/24	

Третій апеляційний адміністративний суд 
у складі колегії суддів: головуючого - судді  Дурасової Ю.В. (доповідач),
                               суддів:  Божко Л.А., Лукманової О.М.,        
розглянувши в порядку письмового провадження в м.Дніпрі апеляційну скаргу Приютівської селищної ради Олександрійського району Кіровоградської області 
на рішення Кіровоградського окружного адміністративного суду від 02.01.2025 року (головуючий суддя Казанчук Г.П.) 
в адміністративній справі №340/7354/24 за позовом   керівника Олександрійської окружної прокуратури Кіровоградської області в інтересах держави до відповідача Приютівської селищної ради Олександрійського району Кіровоградської області про визнання бездіяльності протиправною та зобов`язання вчинити певні дії,- 

ВСТАНОВИВ:

Керівник Олександрійської окружної прокуратури Кіровоградської області в інтересах держави звернувся 14.11.2024 до Кіровоградського окружного адміністративного суду з позовною заявою до відповідача Приютівської селищної ради Олександрійського району Кіровоградської області, просив: 
- визнати протиправною бездіяльність Приютівської селищної ради Олександрійського району Кіровоградської області щодо невчинення дій, спрямованих на визнання гідротехнічної споруди, яка складається з греблі земляної насипної та трубчастого водоскиду, який розміщений на русловому ставку р. Ковальова за межами села Андріївка, площею 3,00 га на земельній ділянці з кадастровим номером 3520380800:02:000:7501, комунальної власності Приютівської територіальної громади в особі Приютівської селищної ради Олександрійського району Кіровоградської області, безхазяйним майном, а саме не звернення до органу, який здійснює державну реєстрацію прав на нерухоме майно із заявою про взяття на облік указаної гідротехнічної споруди як безхазяйної нерухомої речі;
- зобов`язати Приютівську селищну раду Олександрійського району Кіровоградської області вчинити дії, спрямовані на визнання безхазяйним майном гідротехнічної споруди, яка складається з греблі земляної насипної та трубчастого водоскиду, який розміщений на русловому ставку р. Ковальова за межами села Андріївка, площею 3,00 га на земельній ділянці з кадастровим номером 3520380800:02:000:7501, комунальної власності Приютівської територіальної громади в особі Приютівської селищної ради Олександрійського району Кіровоградської області, шляхом звернення до органу, який здійснює державну реєстрацію прав на нерухоме майно із заявою про взяття на облік указаної гідротехнічної споруди як безхазяйної нерухомої речі.
Позов прокурор мотивував тим, що під час виконання прокурорських повноважень виявлено, що на території Приютівської селищної ради Кіровоградської області перебуває безхазяйна гідротехнічна споруда. Згадана гідроспоруда є безхазяйним майном, проте селищна рада не вчиняє жодних конкретних дій задля реєстрації такого майна як безхазяйного з метою подальшого його оформлення у комунальну власність. Тож прокурор, здійснюючи представництво інтересів держави у суді на підставі статті 23 Закону України "Про прокуратуру".  
          Рішенням Кіровоградського окружного адміністративного суду від 02.01.2025 року позов задоволено.
Визнано протиправною бездіяльність Приютівської селищної ради Олександрійського району Кіровоградської області щодо невчинення дій, спрямованих на визнання гідротехнічної споруди, яка складається з греблі земляної насипної та трубчастого водоскиду, який розміщений на русловому ставку р. Ковальова за межами села Андріївка, площею 3,00 га на земельній ділянці з кадастровим номером 3520380800:02:000:7501, комунальної власності Приютівської територіальної громади в особі Приютівської селищної ради Олександрійського району Кіровоградської області, безхазяйним майном, а саме не звернення до органу, який здійснює державну реєстрацію прав на нерухоме майно із заявою про взяття на облік указаної гідротехнічної споруди як безхазяйної нерухомої речі.
Зобов`язано Приютівську селищну раду Олександрійського району Кіровоградської області вчинити дії, спрямовані на визнання безхазяйним майном гідротехнічної споруди, яка складається з греблі земляної насипної та трубчастого водоскиду, який розміщений на русловому ставку р. Ковальова за межами села Андріївка, площею 3,00 га на земельній ділянці з кадастровим номером 3520380800:02:000:7501, комунальної власності Приютівської територіальної громади в особі Приютівської селищної ради Олександрійського району Кіровоградської області, шляхом звернення до органу, який здійснює державну реєстрацію прав на нерухоме майно із заявою про взяття на облік указаної гідротехнічної споруди як безхазяйної нерухомої речі.          
Свою позицію суд першої інстанції обґрунтував тим, що бездіяльність відповідача сприяє порушенню основних засад державної політики у сфері збереження інженерної інфраструктури водних об`єктів та комунальної власності та у відповідності до ст. 131-1 Конституції України покладає на прокурора обов`язок представництва в суді. Також невжиття таких заходів позбавляє територіальну громаду та державу можливості отримувати додаткові ресурси для поповнення бюджету коштами за користування відповідними особами такими гідротехнічними спорудами та, як наслідок, ускладнює реалізацію соціально-економічних функцій.          
Не погодившись з рішенням суду першої інстанції, відповідач подав апеляційну скаргу, в якій просить скасувати рішення з підстав неповного з`ясування судом першої інстанції обставин, що мають значення для справи, неправильного застосування норм матеріального права, порушення норм процесуального права, ухвалити нове рішення про відмову у задоволенні позову.
Вказує, що відсутня пряма норма (обов`язок) щодо вчинення органами місцевого самоврядування безхазяйним майном гідротехнічної споруди. Натомість законодавством визначено, що це є право, а не обов`язок. 
Перевіривши законність та обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги, дослідивши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, колегія суддів апеляційної інстанції зазначає про наступне. 
Судом першої інстанції встановлено, що на території Приютівської територіальної громади Олександрійського району Кіровоградської області знаходиться гідротехнічна споруда, яка, відповідно до паспорту водного об`єкта (погодженого Державним агентством водних ресурсів України 13.10.2014), що розташований за межами села Андріївка, складається з греблі земляної насипної (матеріал суглинок, конструктивні параметри: ширина по гребеню 5,5 м, довжина 224 м, максимальна висота 6,5 м), трубчастого водоскиду (матеріал труба залізобетонна Д 1000 мм в три нитки, конструктивні параметри: вхідний оголовок – відмітка на вході 93,0 м, водопровідна частина – 12 м, вихідний оголовок – відмітка на виході 92,5 м).
Водний об`єкт розміщений на русловому ставку р. Ковальова площею 3,00 га за географічними координатами 48,629124050081 33,2284340343671 щодо якого сформована земельна ділянка з кадастровим номером 3520380800:02:000:7501 площею 6,7443 га, відноситься до земель комунальної власності Приютівської територіальної громади в особі Приютівської селищної ради Олександрійського району Кіровоградської області та надана в оренду ПАТ «Олександрійський Райагрохім».
Відповідно до додатку до інформації Приютівської селищної ради від 15.08.2024 №748-02.09, наданої на запит окружної прокуратури, гідротехнічна споруда на водному об`єкті за географічними координатами 48,629124050081 33,2284340343671 на земельній ділянці з кадастровим номером 748-02.09власник не визначений.
На підставі даної інформації селищної ради про відсутність визначеного власника указаної гідротехнічної споруди, окружною прокуратурою 05.09.2024 до селищної ради скеровано запит № 55-5477ВИХ-24 щодо наявності власника даної гідроспоруди, а разі його відсутності щодо вжиття заходів стосовно визнання її безхазяйної.
Згідно з інформацією Приютівської селищної ради від 11.09.2024 №828-02-09, наданої на вказаний запит окружної прокуратури, земельна ділянка з кадастровим номером перебуває в оренді ПАТ «Олександрійський Райагрохім», договір оренди від 13.08.2015, строк дії до 20.10.2025, орендодавцем є Кіровоградська ОДА. 
Окрім того, Кіровоградська ОДА селищній раді на баланс гідротехнічну споруду, яка перебуває на вказаній земельній ділянці не передавала. При цьому, технічна та облікова документація на дану споруду, відсутня.
При цьому, заходи, які планує вжити селищна рада щодо взяття на облік даної споруди не зазначені.
У Інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно (довідка від 29.08.2024 №392824813) зазначено, що власником земельної ділянки з кадастровим номером 3520380800:02:000:7501 площею 6,7443 га є територіальна громада в особі Приютівської селищної ради, зареєстрована 28.07.2021 на підставі рішення Приютівської селищної ради від 09.07.2021 №306 та Закону України від 28.04.2021 №1423-ІХ «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо вдосконалення системи управління та дерегуляції у сфері земельних відносин». 
У паспорті водного об`єкта, наданого Регіональним офісом водних ресурсів у Кіровоградській області (лист від 10.10.2024 № 1240/01-12), дані щодо власника гідровузла (комплексу/групи гідротехнічних споруд) відсутні, тобто таке майно нікому не належить і є безхазяйним.
Таким чином, зазначена гідротехнічна споруда фактично є безхазяйним майном.
Проте, Приютівською селищною радою не вжито заходів, спрямованих на реєстрацію такого майна як безхазяйного з метою його можливого подальшого оформлення у комунальну власність.
Разом із тим, взяття у комунальну власність територіальної громади вищевказаної гідротехнічної споруди дасть можливість вирішувати питання збереження водних об`єктів для загального та спеціального водокористування, надавати в оренду шляхом укладення договорів оренди нерухомого майна, забезпечивши збереження та належну експлуатацію гідротехнічних споруд, запобігти виникненню надзвичайним ситуаціям, пов`язаних з водним фактором.
Таким чином, прокурор вважає, що зазначена гідротехнічна споруда фактично є безхазяйним майном, оскільки Приютівською селищною радою не вжито заходів, спрямованих на взяття на облік гідротехнічної споруди як безхазяйного нерухомого майна.
          Суд першої інстанції позов задовольнив.
Досліджуючи правильність прийняття судом першої інстанції рішення, колегія суддів апеляційної інстанції вважає за необхідне дослідити ряд норм законодавства, що регулюють дані правовідносини та обставини справи. 
Стаття 19 Конституції України передбачає, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.
Отже, суб`єкти владних повноважень (до яких відноситься відповідач) мають діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України. 
Таким чином межі дій відповідача чітко визначені Конституцією та законами України.
Згідно зі статтею 1 Закону України «Про аквакультуру» гідротехнічні споруди – це об`єкти нерухомого майна (земляні греблі та дамби, водозабірні споруди, повеневі водоскиди, донні водовипуски, водопостачальні, скидні та рибозбірноосушувальні канали, рибовловлювачі, камери облову, причали, водоскиди, бистротоки, перепади, перегороджувальні рибозахисні та інші споруди), що є інженерними спорудами, які призначені для управління водними ресурсами (підготовка, постачання, збереження, транспортування води та водовідведення), а також для запобігання шкідливій дії вод.
Відповідно до статей 181, 182, 186, 187 Цивільного кодексу України та Закону України «Про аквакультуру» гідротехнічна споруда рибогосподарської технологічної водойми (ставка), яка за своєю функцією призначена для  управляння сільськогосподарською діяльністю із штучного розведення, утримання та вирощування об`єктів аквакультури, є інженерною спорудою, яка нерозривно пов`язана з водним об`єктом і земельною ділянкою, на якій вона розташована. Тобто окреме функціонування такої споруди як складової частини водойми неможливе без існування водного об`єкта.
Згідно з частиною 5 статті 16 Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні» від імені та в інтересах територіальних громад права суб`єкта комунальної власності здійснюють відповідні ради.
Статтею 10 вказаного Закону визначено статус сільських, селищних та міських рад як органів місцевого самоврядування, що представляють відповідні територіальні громади та здійснюють від їх імені та в їх  інтересах функції і повноваження місцевого самоврядування, визначені Конституцією України, цим та іншими законами.
Статтею 60 Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні» визначено, що територіальним громадам сіл, селищ, міст, районів у містах належить право комунальної власності на рухоме та нерухоме майно. 
Від імені та в інтересах територіальних громад відповідно до закону здійснюють правомочності щодо володіння, користування та розпорядження об`єктами права комунальної власності органи місцевого самоврядування.
Підставою набуття права комунальної власності є передача майна громадам безоплатно державою, іншими суб`єктами права власності, а також майнових прав, створення, придбання майна органами місцевого самоврядування в порядку, встановленому законом.
Підставою набуття майна у комунальну власність, серед інших, є також рішення суду про визнання майна безхазяйним та передачу його у комунальну власність.
Органи місцевого самоврядування від імені та в інтересах територіальних громад відповідно до закону здійснюють правомочності щодо володіння, користування та розпорядження об`єктами права комунальної власності.
Майнові операції, які здійснюються органами місцевого самоврядування з об`єктами права комунальної власності, не повинні ослаблювати економічних основ місцевого самоврядування, зменшувати обсяг та погіршувати умови надання послуг населенню.
Право комунальної власності територіальної громади захищається законом на рівних умовах з правами власності інших суб`єктів. 
Об`єкти права комунальної власності не можуть бути вилучені у територіальних громад, передані іншим суб`єктам права власності без згоди безпосередньо територіальної громади або відповідного рішення ради чи уповноваженого нею органу, за винятком випадків, передбачених законом. 
Статтею 335 Цивільного кодексу України визначено, що безхазяйною є річ, яка не має власника або власник якої невідомий. Безхазяйні нерухомі речі беруться на облік органом, що здійснює державну реєстрацію прав на нерухоме майно, за заявою органу місцевого самоврядування, на території якого вони розміщені. 
Про взяття безхазяйної нерухомої речі на облік робиться оголошення у друкованих засобах масової інформації.
Після спливу одного року з дня взяття на облік безхазяйної нерухомої речі вона за заявою органу, уповноваженого управляти майном відповідної територіальної громади, може бути передана за рішенням суду у комунальну власність.
Статтею 327 Цивільного кодексу України передбачено, що у комунальній власності є майно, яке належить територіальній громаді. 
Управління майном, що є у комунальній власності, здійснюють безпосередньо територіальна громада та утворені нею органи місцевого самоврядування.
Право власності та інші речові права на нерухомі речі, обтяження цих прав, їх виникнення, перехід і припинення підлягають державній реєстрації (ст.182 Цивільного кодексу України).
Відповідно до частини 4 статті 334 Цивільного кодексу України права на нерухоме майно, які підлягають державній реєстрації, виникають з моменту такої реєстрації.
Відповідно до статті 4 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» державній реєстрації прав підлягають - право власності. 
Статтею 12 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» визначено, що Державний реєстр прав, серед іншого, повинен містити відомості про взяття на облік безхазяйного нерухомого майна.
Отже, саме до відання сільських, селищних, міських рад відноситься, в тому числі, подача заяви про взяття на облік та здійснення державної реєстрації безхазяйного нерухомого майна з метою можливості в подальшому набути таке майно у комунальну власність.
Окрім того, законодавством визначена поетапна процедура передання у комунальну власність безхазяйного нерухомого майна, що включає в себе: 
1) звернення органу місцевого самоврядування до органу, що здійснює державну реєстрацію прав на нерухоме майно, із заявою про взяття на облік безхазяйної нерухомої речі; 
2) публікація органом місцевого самоврядування оголошення у друкованих засобах масової інформації про взяття на облік безхазяйної нерухомої речі; 
3) звернення органу місцевого самоврядування після спливу одного року з дня взяття на облік безхазяйної нерухомої речі до суду із заявою про передання відповідного нерухомого майна у комунальну власність (у порядку, визначеному ст.ст. 329-333 ЦПК України); 
4) звернення органу місцевого самоврядування до органу, що здійснює державну реєстрацію прав на нерухоме майно, із заявою про державну реєстрацію права власності на підставі судового рішення.
Однак, всупереч вимог наведеного законодавства відповідачем, як уповноваженим органом, упродовж тривалого проміжку часу не вжито жодних дієвих заходів, спрямованих на визнання об`єкту нерухомого майна – гідротехнічної споруди, розташованих на території Приютівської селищної ради безхазяйним майном з метою набуття права власності на це майно, чим допущено протиправну бездіяльність. 
Відповідно до профільного ДБН В.2.4-3-2010 «Гідротехнічні споруди. Основні положення», гідротехнічні споруди - споруди, що підпадають під вплив водного середовища, призначені для використання і охорони водних ресурсів, а також для захисту від шкідливого впливу вод. Зазначений документ визначає, що греблі та дамби відносяться до категорії основних гідротехнічних споруд.
Згідно з Державним класифікатором будівель та споруд ДК 018-2000, дамби, зокрема, дамби гідроенергетичні, є інженерними водними спорудами, які відносяться до групи – порти, канали, греблі та інші водні споруди.
За визначенням у ДСТУ 7501:2014 «Гідроелектростанції малі. Терміни та визначення понять», зокрема:
- 4.3.20 гідротехнічні споруди – інженерні споруди, призначені для
використання природних водних ресурсів (ґрунтових вод, річок, озер, морів) або
для запобігання шкідливій дії води на навколишнє середовище (розлив берегів,
повені, селі);
- 4.3.25 гребля – гідротехнічна споруда, яка перегороджує русло річки для
підняття рівня води.
В статті 181 Цивільного кодексу України наведено визначення нерухомої речі: до нерухомих речей (нерухоме майно, нерухомість) належать земельні ділянки, а також об`єкти, розташовані на земельній ділянці, переміщення яких є неможливим без їх знецінення та зміни їх призначення.
Дане визначення є узагальненим та характеризує нерухоме майно за трьома основними ознаками, які повинні бути притаманні тому чи іншому об`єкту при визначенні його належності до нерухомого майна, а саме: розташування на земельній ділянці; переміщення неможливе без його знецінення; переміщення неможливе без зміни його призначення. 
Виходячи із вищезазначених ознак, такий об`єкт як гребля відноситься до нерухомих речей, тобто є нерухомим майном. 
Згідно зі ст. 182 Цивільного кодексу України, право власності на нерухоме майно підлягає державній реєстрації.
У статті 5 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» встановлено, зокрема, що у Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно реєструються речові права на об`єкти нерухомого майна, розташовані на земельній ділянці, переміщення яких неможливе без їх знецінення та зміни призначення, а саме: житлові будинки, будівлі, споруди, а також їх окремі частини, квартири, житлові та нежитлові приміщення.
Відповідно до Методичних рекомендацій стосовно об`єктів нерухомого майна, права на які підлягають державній реєстрації, схвалені рішенням колегії Державної реєстраційної служби України від 11.12.2012 (протокол № 3) до об`єктів нерухомого майна, права на які підлягають державній реєстрації, належать споруди (інженерні, гідротехнічні тощо) – земельні поліпшення, що не належать до будівель та приміщень, призначені для виконання спеціальних технічних функцій.
Отже, гідротехнічні споруди, зокрема гребля, є нерухомим майном, права на яке підлягають державній реєстрації.
Відповідач тривалий час не вживав заходів щодо належного обліку гідротехнічних споруд на території громади, а також не зверталась до органу, який здійснює державну реєстрацію щодо взяття вищевказаної гідротехнічної споруди на облік як безхазяйного майна, та не розміщувала відповідну інформацію у засобах масової інформації з метою виявлення її потенційного власника.
Таким чином, жодних юридично значимих обов`язкових дій щодо взяття на облік зазначеної гідротехнічної споруди як безхазяйного нерухомого майна відповідачем не здійснено. 
Водночас, законодавством визначена поетапна процедура передання у комунальну власність безхазяйного нерухомого майна, що включає в себе: 
1) звернення органу місцевого самоврядування до органу, що здійснює державну реєстрацію прав на нерухоме майно, із заявою про взяття на облік безхазяйної нерухомої речі; 
2) публікація органом місцевого самоврядування оголошення у друкованих засобах масової інформації про взяття на облік безхазяйної нерухомої речі; 
3) звернення органу місцевого самоврядування після спливу одного року з дня взяття на облік безхазяйної нерухомої речі до суду із заявою про передання відповідного нерухомого майна у комунальну власність (у порядку, визначеному ст.ст. 329-333 ЦПК України); 
4) звернення органу місцевого самоврядування до органу, що здійснює державну реєстрацію прав на нерухоме майно, із заявою про державну реєстрацію права власності на підставі судового рішення. 
Однак, всупереч вимог наведеного законодавства Приютівської селищною радою, як уповноваженим органом, упродовж тривалого проміжку часу не вжито жодних дієвих заходів, спрямованих на визнання об`єкту нерухомого майна – гідротехнічної споруди, яка складається з греблі земляної насипної та трубчастого водоскиду, який розміщений на русловому ставку р. Ковальова за межами села Андріївка, площею 3,00 га на земельній ділянці з кадастровим номером 3520380800:02:000:7501, комунальної власності Приютівської територіальної громади в особі Приютівської селищної ради Олександрійського району Кіровоградської області, безхазяйним майном з метою набуття права власності на це майно, чим допущено протиправну бездіяльність. 
У паспорті водного об`єкта, наданого Регіональним офісом водних ресурсів у Кіровоградській області (лист від 10.10.2024 № 1240/01-12), дані щодо власника гідровузла (комплексу/групи гідротехнічних споруд) відсутні, тобто таке майно нікому не належить і є безхазяйним.
Протоколом засідання регіональної комісії з питань техногенно-екологічної безпеки та надзвичайних ситуацій Кіровоградської обласної військової адміністрації від 21.12.2023 №28 затверджено План заходів місцевих органів виконавчої влади та органів місцевого самоврядування щодо підготовки та пропуску льодоходу, повені та паводків у 2024 році. Відповідно до вказаного протоколу голови міських, селищних та сільських рад приймали участь онлайн.
Відповідно до пункту 10 вказаного Плану, на виконавчі комітети міських, селищних, сільських рад, покладалось завдання щодо визначення балансоутримувачів безгосподарських гідротехнічних споруд та вжити заходів щодо їх готовності до пропуску паводкових вод, зі строком виконання до 09.02.2024.
Разом з цим, Приютівська селищна рада листом від 11.09.2024 №828-02-09, повідомила, що інформацією про гідротехнічна споруда на земельній ділянці з кадастровим номером 3520380800:02:000:7501 селищній раді на баланс не передавалась, технічна та облікова документація на дану споруду, відсутня. Заходи, які планує вжити селищна рада щодо взяття на облік даної споруди не зазначені.
Тобто, Приютівська селищна рада тривалий час не вживала заходів щодо належного обліку гідротехнічних споруд на території громади, а також не зверталась до органу, який здійснює державну реєстрацію щодо взяття вищевказаної гідротехнічної споруди на облік як безхазяйного майна, та не розміщувала відповідну інформацію у засобах масової інформації з метою виявлення її потенційного власника.
Відповідно до статті 131-1 Конституції України на органи прокуратури покладено функцію представництва інтересів держави в суді у виключних випадках і в   порядку, що визначені законом.
Частиною 4 статті 5 КАС України передбачено, що суб`єкти владних повноважень мають право звернутися до адміністративного суду виключно у випадках, визначених Конституцією та законами України.
Відповідно до вимог частини 3 статті 23 Закону України «Про прокуратуру» прокурор здійснює представництво в суді законних інтересів держави у разі порушення або загрози порушення інтересів держави, якщо захист цих інтересів не здійснює або неналежним чином здійснює орган державної влади, орган місцевого самоврядування чи інший суб`єкт владних повноважень, до компетенції якого віднесені відповідні повноваження, а також у разі відсутності такого органу.
Частиною 4 статті 23 Закону України «Про прокуратуру» передбачено, що наявність підстав для представництва має бути обґрунтована прокурором у суді. 
Прокурор здійснює представництво інтересів громадянина або держави в суді виключно після підтвердження судом підстав для представництва. 
Прокурор зобов`язаний попередньо, до звернення до суду, повідомити про це громадянина та його законного представника або відповідного суб`єкта владних повноважень.
Частиною 4 статті 53 КАС України встановлено, що прокурор, який звертається до суду в інтересах держави, в позовній чи іншій заяві, скарзі обґрунтовує, в чому полягає порушення інтересів держави, необхідність їх захисту, визначені законом підстави для звернення до суду прокурора, а також зазначає орган, уповноважений державою здійснювати відповідні функції у спірних правовідносинах.
Отже, виключними випадками, за яких прокурор може здійснювати представництво інтересів держави в суді, є порушення або загроза порушення інтересів держави.
Поняття «інтереси держави» є оціночним, а тому прокурор у кожному конкретному випадку самостійно визначає з посиланням на законодавство, на підставі якого подається позов, у чому саме відбулося чи може відбутися порушення матеріальних або інших інтересів держави, обґрунтовує у позовній заяві необхідність їх захисту та вказує орган, уповноважений державою здійснювати відповідні функції у спірних відносинах.
Таку позицію висловлено в рішенні Конституційного Суду України від 08.04.1999 №3-рп/99. 
Так, відповідно до рішення Конституційного Суду України від 08.04.1999 у справі №1-1/99 державні інтереси закріплюються як нормами Конституції України, так і нормами інших правових актів. 
Інтереси держави відрізняються від інтересів інших учасників суспільних відносин. 
В основі перших завжди є потреба у здійсненні загальнодержавних (політичних, економічних, соціальних та інших) дій, програм, спрямованих на захист суверенітету, територіальної цілісності, державного кордону, гарантування державної, економічної, інформаційної, екологічної безпеки, охорону землі як національного багатства, захист прав усіх суб`єктів права власності та господарювання тощо.
Таким чином, інтереси держави охоплюють широке і водночас не визначене чітке коло законних інтересів, які можуть збігатися повністю, частково або не збігатись зовсім з інтересами державних органів, державних підприємств, організацій.
Надмірна формалізація інтересів держави, особливо у сфері публічних правовідносин, може призвести до необґрунтованого обмеження повноважень прокурора на захист суспільно значущих інтересів там, де це справді потрібно.
Аналогічна правова позиція викладена, зокрема, у постановах Верховного Суду від 25.04.2018 у справі № 806/1000/17, від 19.09.2019 у справі № 815/724/15, від 17.10.2019 у справі № 569/4123/16-а.
Колегія суддів апеляційної інстанції зазначає, що предметом даного позову є бездіяльність органу місцевого самоврядування, яка полягає у невжитті Приютівською селищною радою дій, спрямованих на визнання гідротехнічної споруди площею греблі земляної насипної (матеріал суглинок, конструктивні параметри: 
ширина по гребеню 5,5 м, довжина 224 м, максимальна висота 6,5 м), трубчастого водоскиду (матеріал труба залізобетонна Д 1000 мм в три нитки, конструктивні параметри: вхідний оголовок – відмітка на вході 93,0 м, водопровідна частина – 12 м, вихідний оголовок – відмітка на виході 92,5 м Приютівською селищною територіальної громади Кіровоградської області безхазяйним майном та набуття права власності на вказане безхазяйне майно.
При цьому, у постанові Верховного Суду від 01.12.2022 у справі № 340/5914/21 зазначено, що не взяття на баланс безхазяйної гідротехнічної споруди водного об`єкта, невжиття заходів щодо охорони та збереження гідротехнічної споруди, може спричинити виникнення аварій та інших надзвичайних ситуацій, у тому числі повеней, зумовлених шкідливою дією вод. 
Зазначене може свідчити про наявність загрози заподіяння шкоди інтересам держави у сфері запобігання виникнення надзвичайних ситуацій, пов`язаних з неналежною експлуатацією гідротехнічної споруди, забезпечення безаварійного пропуску льодоходу, попередження повеней та паводків на водних об`єктах.
Аналогічна позиція була підтримана Верховним Судом і у постанові від 29.05.2024 у справі №320/6482/21.
Бездіяльність відповідача може призводити до того, що протягом тривалого часу відсутній власник споруди, а тому заходи щодо утримання її в належному стані не здійснюються в тому числі будь-які ремонтні, чи інші роботи, пов`язані із належним утриманням гідротехнічної споруди, в тому числі і профілактичні, оскільки обов`язок щодо обстеження та утримання в справному технічному стані таких гідроспоруд, відповідно до положень ст. 319 ЦК України, несуть їх власники.
У даному випадку порушення допущено самою сільською радою, що є органом, уповноваженим здійснювати функції держави у спірних правовідносинах, а тому прокурор звертається до суду самостійно відповідно до ст. 23 Закону України «Про прокуратуру». 
Однак, ураховуючи те, що позивач та відповідач можуть збігатися в одній особі, а стороною у справі один і той же орган місцевого самоврядування може бути або позивачем, або відповідачем, то відповідно Приютівська селищна рада у даному випадку може бути виключно відповідачем по справі.
Бездіяльність відповідача сприяє порушенню основних засад державної політики у сфері збереження інженерної інфраструктури водних об`єктів та комунальної власності та у відповідності до ст. 131-1 Конституції України покладає на прокурора обов`язок представництва в суді.
Також невжиття таких заходів позбавляє територіальну громаду та державу можливості отримувати додаткові ресурси для поповнення бюджету коштами за користування відповідними особами такими гідротехнічними спорудами та, як наслідок, ускладнює реалізацію соціально-економічних функцій.           
Таким чином, колегія суддів апеляційної інстанції погоджується з висновком суду першої інстанції про наявність підстав для  задоволення позову.
Вищезазначене є мотивом для відхилення судом апеляційної інстанції аргументів, викладених в апеляційній скарзі, оскільки аргументи відповідача спростовуються доводами, викладеними позивачем та нормами законодавства, що регулює дані правовідносини. 
Доводи апеляційної скарги не спростовують правового обґрунтування, покладене в основу рішення суду першої інстанції, тому не можуть бути підставою для його скасування.
Керуючись 241-245, 250, 311, 316, 321, 322, 327, 328, 329 КАС України, суд, -
ПОСТАНОВИВ:
Апеляційну скаргу Приютівської селищної ради Олександрійського району Кіровоградської області – залишити без задоволення.
Рішення Кіровоградського окружного адміністративного суду від 02.01.2025 року – залишити без змін.
Постанова набирає законної сили з дня її прийняття 03.07.2025 та в силу ст. 328 КАС України постанова може бути оскаржена до Верховного Суду протягом 30 днів згідно ст. 329 КАС України з дня складання повного судового рішення шляхом подання касаційної скарги безпосередньо до суду касаційної інстанції.
Учасник справи, якому повне судове рішення не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на касаційне оскарження, якщо касаційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому такого судового рішення.
   
Головуючий - суддя                                                                      Ю. В. Дурасова 

                               суддя                                                                      Л.А. Божко 

                               суддя                                                                      О.М. Лукманова