П  О  С  Т  А  Н  О  В  А
ІМЕНЕМ  УКРАЇНИ
 
27січня2021року	                                                           м. Київ	
 
Суддя  Київського апеляційного суду Балацька Г.О. за участю:
 
особи, стосовно якої складено протокол 
про адміністративне правопорушення                             - ОСОБА_1 ,
                                                                                                          
захисника особи, стосовно якої складено 
протокол про адміністративне правопорушення                        - Александрова Д.О.,                                                          
розглянувши в залі суду у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргуОСОБА_1 на постанову Солом`янського районного суду м. Києва від 25травня 2020 рокустосовно
 
ОСОБА_1 ,  ІНФОРМАЦІЯ_1 , проживаючого: АДРЕСА_1 , - 
 
В С Т А Н О В И Л А:
Цією постановоюОСОБА_1  визнаний винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченогоч. 1 ст. 130 КУпАП, та на ньогонакладено стягнення за вчинення адміністративних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 130 у виді штрафу в розмірі шестисот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян (10.200 грн.) з позбавлення права керування транспортними засобами на строк один рік.
Постановою суду встановлено, щоОСОБА_1 01.03.2020, о 23.15 год., керував автомобілем "Ауді", н.з. НОМЕР_1 , по вул. Леваневського, 8/7 у м. Києві, перебуваючи з явними ознаками алкогольного сп`яніння (запах алкоголю з порожнини рота, нестійка хода, нечітке мовлення, почервоніння обличчя). Від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння у встановленому законом порядку ОСОБА_1 відмовився в присутності свідків ОСОБА_5 , ОСОБА_6 .
Вказаними діями ОСОБА_1 порушив п. 2.5 ПДР України і вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 130 КУпАП.
 
Не погоджуючись з прийнятим рішенням, ОСОБА_1 подав апеляційну скаргу, в якійвказує, що постанова Солом?янського районного суду м. Києва від 25 травня 2020 року щодо нього є незаконною, підлягає скасуванню, направленню до Солом?янського районного суду для розгляду заяви про відвід судді Горбатовської С.А. та розгляду справи по суті лише після вирішення питання про відвід.
На його переконання, заява про відвід судді була зареєстрована до початку судового засідання, проте не була розглянута, всупереч нормам чинного законодавства.
 
Заслухавши доповідь судді, пояснення ОСОБА_1 та в його інтересахзахисникаАлександрова Д.О. на підтримку доводів апеляційної скарги в повному обсязі, переглянувши відеозапис досліджуваних подій, опитавши працівника поліції - інспектора роти №6 батальйону № 4 полку №1 УПП в м. Києві ДПП лейтенанта поліції ОСОБА_8, перевіривши доводи апеляційної скарги, слід дійти наступного.
 
Згідно зі ст. 268 КУпАП, справа про адміністративне правопорушення розглядається в присутності особи, яка притягається до адміністративної відповідальності. Під час відсутності цієї особи справу може бути розглянуто лише у випадках, коли є дані про своєчасне її сповіщення про місце і час розгляду справи і якщо від неї не надійшло клопотання про відкладення розгляду справи.
 
Апеляційний суд переглядає справу в межах обставин, що викладені у протоколі//протоколах про адміністративні правопорушення, визнані судом доведеними, за доводами апеляційної скарги, підтриманими у суді апеляційної інстанції, як указано в ст. 294 КУпАП.
 
Відповідно до вимог ст. 245 КУпАП, завданнями провадження в справах про адміністративне правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності із законом.
 
Як регламентують приписи ст. 280 КУпАП, орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення, зобов`язаний, зокрема, з`ясувати, чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа у його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність особи, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення  справи.
 
Доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на підставі яких у визначеному законом порядку встановлюється наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи та інших обставин справи, що мають значення для її правильного вирішення. Ці фактичні дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, речовими доказами, а також іншими документами, як наголошується в ст. 251 КУпАП.
 
Суд, у відповідності з приписами ст. 252 КУпАП, оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом.
 
Дані вимоги закону при розгляді матеріалів за протоколом про адміністративне правопорушення судом першої інстанції дотримані і висновок суду про визнання ОСОБА_1 винуватим у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченогоч. 1 ст. 130 КУпАП, за порушення ним п. 2.5 Правил дорожнього руху України за обставин, викладених в постанові, - є правильним, а зміст постанови відповідає вимогам, передбаченими ст.ст. 283, 284 КУпАП, оскільки в ній наведені докази, на яких ґрунтується висновок про вчинення  ОСОБА_1 адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП.
 
ОСОБА_1 в судовому засіданні в суді апеляційної інстанції  вказав, що не керував автомобілем "Ауді", д.н.з. НОМЕР_1 , а просто перебував в авто товариша разом з ним, оскільки у товариша не було при собі документів, то протокол про адміністративне правопорушення склали щодо нього.
Крім цього,  ОСОБА_1 зазначив, що працівники поліції пропонували пройти огляд для визначення стану алкогольного сп`яніння за допомогою приладу "Драгер" без присутності свідків, свідки підписали незаповнений протокол, оскільки ОСОБА_1 відмовився від проходження огляду для визначення стану алкогольного сп`яніння на місці біля авто, а протокол заповнювався поліцейським вже після затримання ОСОБА_1 у відділку поліції.
 
Також захисник Александров Д.О. в інтересах ОСОБА_1 в суді апеляційної інстанції зазначив, що  ОСОБА_1 не було запропоновано проходження огляду на стан сп`яніння в медичному закладі, і хоча в матеріалах справи міститься направлення на проходження огляду на стан сп`яніння в медичному закладі, проте відсутні докази ознайомлення ОСОБА_1 з вищевказаним направленням.
 
Опитаний в судовому засіданні суду апеляційної інстанції інспектор роти №6 батальйону № 4 полку №1 УПП в м. Києві ДПП лейтенант поліції ОСОБА_8 вказав, що вони рухались по вул. Ніжицька м. Києва та помітили автомобіль"Ауді"на іноземних номерах, яке було заведене  та припарковане по середині перехрестя з увімкненими габаритами.
У  вказаному автомобілі лунала музика, він - ОСОБА_8 постукав у вікно та попросив надати документи, проте автомобіль"Ауді" почав втікати.
Припаркувався автомобіль"Ауді" на сусідній вулиці, всі пасажири зачинились зсередини та не відкривали двері.
Згодом ОСОБА_1 вийшов з місця водія та ще двоє пасажирів і почали тікати.
При цьому ОСОБА_1 викинув на узбіччя ключі від машини. 
У вказаному автомобілі були документи на цей автомобіль і посвідчення водія ОСОБА_1 . 
Оскільки ОСОБА_1 чинив опір, то вони-працівники поліції затримали для складання протоколу. 
Він- ОСОБА_8 сам бачив, що ОСОБА_1 був за кермом вказаного автомобіля та керував ним.
 
Що стосується позиції сторони захисту щодо відсутності належних та допустимих доказів щодо доведеності винуватості ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, - то вона на увагу не заслуговує за таким.
 
Так, відповідно до протоколу про адміністративне правопорушення серії ДПР18        № 400125 від 01.03.2020, в означений день в 23.15 год., керував автомобілем «Ауді», н.з. НОМЕР_1 , по вул. Леваневського, 8/7 у м. Києві, перебуваючи у стані з явними ознаками алкогольного сп`яніння (запах алкоголю з порожнини рота, нестійка хода, нечітке мовлення, почервоніння обличчя). 
Від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння у встановленому законом порядку ОСОБА_1 відмовився в присутності свідків ОСОБА_5 , ОСОБА_6 .
Вказаними діями ОСОБА_1 порушив п. 2.5 ПДР України і вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 130 КУпАП (а.с. 1).
 
Правильність викладених у протоколі про адміністративне правопорушення обставин, засвідчили своїми підписами свідки-поняті ОСОБА_5 та ОСОБА_6 (а.с. 1), які і в поясненнях від 01.03.2020вказали, що в їх присутності водій відмовився від проходження огляду на стан сп?яніння у встановленому Законом порядку в медичному закладі(лікаря-нарколога) (а.с. 3).
 
Працівником поліції було виписано направлення на огляд водія транспортного засобу з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп?яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції (а.с. 5), що відповідає вимозі п. 6 Порядку направлення водіїв транспортних засобів для проведення огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного  чи  іншого  сп?яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, і проведення такого огляду, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 17.12.2008 № 1103,а також водія ОСОБА_1 було затримано (а.с. 2).
 
Твердження ОСОБА_1 та захисника його інтересів - Александрова Д.О. щодо незаконності та необґрунтованості постанови з огляду на те, що матеріали справи не містять акту огляду водія на стан сп`яніння, на якому б була зафіксована його відмова чи згода пройти відповідний огляд на місці, а на відеозаписі з бодікамер патрульних поліцейських, що міститься в матеріалах справи, факт відмови ОСОБА_1 від проходження огляду у закладі охорони здоров?я не зафіксований, - не є переконливими,оскільки акт огляду на стан сп?яніння складається тільки у разі проведення такого огляду як вказує п.п. 3 п. 1 Розділу ІІ Інструкції з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі, що затверджена наказом Міністерства внутрішній справ України 07.11.2015 № 1395 та зареєстрована в Міністерстві юстиції України 10.11.2015 № 1408/27853, з послідуючими змінами і доповненнями, а з переглянутого в суді апеляційної інстанції відеозапису з нагрудних камер працівників поліції, що міститьсяв матеріалах справи, видно, що працівники поліції в присутності вказаних двох свідків пропонували ОСОБА_1 пройти огляд для визначення стану алкогольного сп?янінняна місці ДТП за допомогою приладу "Драгер", який в категоричній формі відмовився від проходження такого огляду в присутності цих свідків, не виказуючи і бажання пройти такий огляд і у закладі охорони здоров?я - КМНКЛ "Соціотерапія", куди було виписано направлення на ім? яОСОБА_1 для проходження такого огляду, не скористався таким правом ОСОБА_1 і самостійно.
 
При цьому, як видно з відеозапису, ОСОБА_1 не ставив під сумнів наявність сторонніх свідків-понятих, у присутності яких він відмовився від проходження огляду на стан сп?яніння, правильність встановлення осіб яких він також не оспорював.
 
Дійсно, порядок, процедура та особливості проведення огляду особи на стан сп`яніння, а також дії поліцейського у разі відмови особи від проходження такого огляду регламентовані положеннями ст. 266 КУпАП, п.п. 6, 7 Розділу І, Розділами ІІ та ІІІ Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, затвердженої наказом Міністерства внутрішніх справ України, Міністерства охорони здоров`я України від 09.11.2015 за № 1452/735, зареєстрованої в Міністерстві юстиції України 11.11.2015 за № 1413/27858.
 
Єбезґрунтовними і доводи ОСОБА_1 про те, що свідки підписали незаповнений протокол, оскільки ОСОБА_1 відмовився від проходження огляду для визначення стану алкогольного сп`яніння на місці біля авто, а протокол заповнювався поліцейським вже після затримання ОСОБА_1 у відділку поліції, - оскільки ці доводи сторони захисту носять узагальнюючий характер, на противагу чому, згідно переглянутого відеозапису, підстав сумніватися у тому, що свідки-поняті не зрозуміли відмову ОСОБА_1 від проходження огляду на стан сп?яніння, що і викладено у поясненнях,- немає.
  
Отже, обґрунтування зазначені в апеляційній скарзі, що підтримані стороною захисту у суді апеляційної інстанції, про незаконність та необґрунтованість рішення суду першої інстанції щодо притягнення  ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 130 КУпАП - є непереконливими, конкретних висновків не містять та спростовується доказами, які наявні в матеріалах справи та перевірені в апеляційному порядку з дотриманням вимог закону.
 
За наведеним, на підставі аналізу за досліджуваними доказами, у їх сукупності, слід дійти висновку, що суд першої інстанціїобґрунтовано визнав доведеною винуватість ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченогоч. 1 ст. 130 КУпАП,за порушення ним п.2.5Правил дорожнього руху України.
 
Порушень норм матеріального або процесуального права, які були б підставою для скасування постанови суду першої інстанції - не встановлено.
 
У рішенні по справі "О?Галлоран та Франціє проти Сполученого Королівства" від 29.06.2007 Європейський суд з прав людини у складі його Великої палати постановив, що будь-яка особа, яка володіє чи керує автомобілем, підпадає під дію спеціальних правил, оскільки володіння та використання автомобілів є таким, що потенційно може завдати серйозної шкоди. 
 
Ті, хто реалізували своє право володіти автомобілями та їздити на них, тим самим погодились нести певну відповідальність та виконувати додаткові обов`язки у правовому полі.
 
Законом України від 07.07.2016 № 1446-VIII посилена відповідальність за керування транспортними засобами у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, або за відмову від проходження огляду з метою виявлення такого стану.
 
Притягнення  ОСОБА_1 до відповідальності за ч. 1 ст. 130 КУпАП за обставин, встановлених судом, буде сприяти досягненню основної мети - виховання правопорушника, а також запобігання вчиненню нових правопорушень як самим правопорушником, так і іншими особами, що є ефективним.
 
Стягнення на  ОСОБА_1 накладено у межах санкцій ч. 1 ст. 130 КУпАП.
 
За викладеним, апеляційна скарга ОСОБА_1 задоволенню не підлягає.
 
Керуючись ст. 294 КУпАП, - 
 
П О С Т А Н О В И Л А:
Постанову Солом?янського районного суду м. Києва від 25 травня 2020 року, якою  ОСОБА_1   визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, та на нього накладено стягнення за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 у виді штрафу в розмірі шестисот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян (10.200 грн.) з позбавлення права керування транспортними засобами на строк один рік, залишити без змін, а апеляційну скаргу  ОСОБА_1 -без задоволення.
Постанова апеляційного суду набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною й оскарженню не підлягає.

Суддя Київського апеляційного суду                                                       Г.О.Балацька