ПЕРШИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД

ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ 
24 липня 2025 року           справа №200/297/25 

м. Дніпро

Перший апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів: головуючого судді Сіваченка І.В., суддів: Блохіна А.А., Компанієць І.Д., розглянувши в порядку письмового провадження апеляційну скаргу Головного управління Пенсійного фонду України в Донецькій області на рішення Донецького окружного адміністративного суду від 21 квітня 2025 року (повне судове рішення складено 21 квітня 2025 року) у справі № 200/297/25 (суддя в І інстанції Чекменьов Г.А.) за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Донецькій області про визнання протиправною бездіяльність, зобов`язання вчинити певні дії, 

                                                           УСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до Головного управління Пенсійного фонду України в Донецькій області (далі - Управління), в якому просив:
- визнати протиправними дії, викладені у листі № 33847-31252/С-02/8-0500/24 від 16.12.2024;
- зобов`язати зазначити період роботи з 01.01.2021 по 19.03.2024  як ст. 14, пост. 202, сп. 1 р. 1, п-р. 1, п. а-в та переглянути розмір призначеної пенсії із застосуванням положень абз. 3 ч. 1 ст. 28 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» та ст. 8 Закону України «Про підвищення престижності шахтарської праці» з 19.03.2024.
В обґрунтування позовних вимог позивач зазначив, що при розрахунку пенсії відповідачем протиправно не застосовано положення статті 8 Закону України «Про підвищення престижності шахтарської праці». Зазначене впливає на право позивача на отримання належної суми пенсії.

Рішенням Донецького окружного адміністративного суду від 21 квітня 2025 року  позов задоволено.
Визнано протиправною бездіяльність відповідача щодо не здійснення ОСОБА_1 розрахунку розміру пенсії відповідно до статті 8 Закону України «Про підвищення престижності шахтарської праці».
Зобов`язано Управління встановити позивачу з 19.03.2024 розмір пенсії у відповідності із статтею 8 Закону України «Про підвищення престижності шахтарської праці» в розмірі 80 відсотків його заробітної плати (доходу), визначеної відповідно до статті 40, абзацу 3 частини 1 статті 28 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування».

Не погодившись з таким судовим рішенням, відповідач подав апеляційну скаргу, в якій просив скасувати рішення місцевого суду, прийняти нове, яким відмовити в задоволенні позовних вимог в повному обсязі, посилаючись на порушення судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права.
В обґрунтування апеляційної скарги зазначає, що заяву позивача про призначення пенсії на виконання рішення Донецького окружного адміністративного суду повторно розглянуто Головним управлінням Пенсійного фонду України у Житомирській області. Позивачу призначено пенсію, після чого електронна пенсійна справа направлена до «органу, що призначає пенсію», за місцем проживання (реєстрації)/фактичного місця проживання особи для здійснення виплати пенсію. Враховуючи наведене, ГУ ПФУ у Донецькій області вважає, що не є належним відповідачем у справі, оскільки не приймало рішення щодо призначення пенсії позивачу та не допускало порушень прав позивача.
Окрім того, рішенням суду зобов`язань щодо обчислення розміру пенсії позивача відповідно до статті 8 Закону України “Про підвищення престижності шахтарської праці” судом не покладено. З наведених підстав відповідач просить відмовити у задоволенні позовних вимог в зв`язку з їх безпідставністю.

Апеляційний розгляд здійснено в порядку письмового провадження.

Відповідно до ч. 1 ст. 308 Кодексу адміністративного судочинства України (далі – КАС України) суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність та обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги.
Суд апеляційної інстанції, заслухавши доповідь судді-доповідача, перевіривши матеріали справи і обговоривши доводи апеляційної скарги, перевіривши юридичну оцінку обставин справи та повноту їх встановлення, дослідивши правильність застосування судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, вважає за необхідне вимоги, викладені в апеляційній скарзі, залишити без задоволення, з наступних підстав.

Судами першої та апеляційної інстанції встановлено наступне.
Позивач - ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 (РНОКПП НОМЕР_1 ) 19.03.2024 звернувся через веб-портал ПФУ із заявою про призначення пенсії за віком на пільгових умовах.
Рішенням Донецького окружного адміністративного суду від 09.09.2024 у справі № 200/3097/24, що набрало законної сили 14.10.2024, задоволено позовні вимоги ОСОБА_1 , зокрема, зобов`язано Головне управління Пенсійного фонду України в Житомирській області повторно розглянути заяву від 19.03.2024 про призначення пенсії, зарахувавши до страхового та пільгового стажу ОСОБА_1 за Списком № 1, що дає право на призначення пенсії, яка передбачена постановою КМУ № 202 період роботи з 01.01.2021 по 19.03.2024 у ВП «Шахта «Україна» ДП «Селидіввугілля» з повним робочим днем в шахті, з урахуванням правової оцінки, наданої судом у рішенні.
На виконання рішення суду Головним управлінням Пенсійного фонду України в Житомирській області повторно розглянута заява ОСОБА_1 від 19.03.2024 та призначено пенсію.
На звернення позивача Головне управління Пенсійного фонду України в Донецькій області листом від 16.12.2024 повідомило, що здійснення розрахунку пенсії з урахуванням статті 8 Закону України від 02.09.2008 № 345-VI «Про підвищення престижності шахтарської праці» судом не зобов`язано. Для визначення права на перерахунок пенсії з урахуванням статті 8 Закону № 345 необхідно особисте звернення з відповідною заявою.
За матеріалами електронної пенсійної справи позивачу призначено пенсію з 19.03.2024 рішенням № 05725005775 від 29.10.2024; орган ПФУ - Головне управління Пенсійного фонду України в Донецькій області (м. Селидове); шифр та вид пенсії – 103, Пенсія за віком, ЗУ № 1058-IV, прик.полож., п.2 ч.1 ЗУ № 1788, ст.13а (роботи за списком № 1).
Страховий стаж позивача становить 38 років 06 місяців 26 днів, в тому числі стаж роботи на пільгових умовах за Списком № 1 - 17 років 03 місяці 14 днів, з них навчання за фахом - 00 років 04 місяці 14 днів, пільговий стаж по Списку № 1 обчислений за рішенням суду з 01.01.2021 по 19.03.2024 - 03 роки 02 місяці 19 днів.
Розмір пенсії позивача становить 7307,64 грн, визначена із застосуванням стажу з коефіцієнту 0.38500.

Надаючи правову оцінку спірним відносинам з урахуванням встановлених обставин справи, суд зазначає, що відповідно до частини 1 статті 46 Конституції України громадяни мають право на соціальний захист, що включає право на забезпечення їх у разі повної, часткової або тимчасової втрати працездатності, втрати годувальника, безробіття з незалежних від них обставин, а також у старості та в інших випадках, передбачених законом.
Принципи, засади і механізми функціонування системи загальнообов`язкового державного пенсійного страхування, призначення, перерахунку і виплати пенсій, надання соціальних послуг з коштів Пенсійного фонду, що формуються за рахунок страхових внесків роботодавців, бюджетних та інших джерел визначені Законом України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» від 09.07.2003 № 1058-IV (далі – Закон № 1058-IV).
Згідно із пунктом 1 частини 1 статті 8 Закону № 1058-ІV право на отримання пенсій та соціальних послуг із солідарної системи мають громадяни України, які застраховані згідно із цим Законом та досягли встановленого цим Законом пенсійного віку чи визнані інвалідами в установленому законодавством порядку і мають необхідний для призначення відповідного виду пенсії страховий стаж.
Пунктом 1 частини 1 статті 9 Закону № 1058-ІV визначено, що відповідно до цього Закону за рахунок коштів Пенсійного фонду в солідарній системі призначається, в тому числі, пенсія за віком.
Частина 3 статті 4 Закону № 1058-IV визначає, що виключно законами про пенсійне забезпечення визначаються: види пенсійного забезпечення; умови участі в пенсійній системі чи її рівнях; пенсійний вік для чоловіків та жінок, при досягненні якого особа має право на отримання пенсійних виплат; джерела формування коштів, що спрямовуються на пенсійне забезпечення; умови, норми та порядок пенсійного забезпечення; організація та порядок здійснення управління в системі пенсійного забезпечення.
Закон України від 02 вересня 2008 року № 345-VI «Про підвищення престижності шахтарської праці» (надалі Закон № 345-VI) спрямований на підвищення престижності шахтарської праці, надання додаткових гарантій у виплаті та підвищенні заробітної плати і розв`язанні соціально-побутових проблем шахтарів.
Дія цього Закону, відповідно до положень частини першої, поширюється на працівників, які видобувають вугілля, залізну руду, руди кольорових і рідкісних металів, марганцеві, уранові, магнієві (солі калієво-магнієві та солі магнієві) та озокеритні руди, працівників шахтобудівних підприємств, які зайняті на підземних роботах повний робочий день, та працівників державних воєнізованих аварійно-рятувальних служб (формувань) у вугільній промисловості - за Списком № 1 виробництв, робіт, професій, посад і показників на підземних роботах, на роботах з особливо шкідливими і особливо важкими умовами праці, зайнятість в яких повний робочий день дає право на пенсію за віком на пільгових умовах, затвердженим Кабінетом Міністрів України (далі - шахтарі), та членів їх сімей.
Нормами статті 8 Закон № 345-VI визначені особливості пенсійного забезпечення. Так, мінімальний розмір пенсії шахтарям, які відпрацювали на підземних роботах не менш як 15 років для чоловіків та 7,5 років для жінок за Списком № 1 виробництв, робіт, професій, посад і показників, затвердженим Кабінетом Міністрів України, встановлюється незалежно від місця останньої роботи, у розмірі 80 відсотків його заробітної плати (доходу), визначеної відповідно до статті 40 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», з якої обчислюється пенсія, але не менш як три розміри прожиткового мінімуму, встановленого для осіб, які втратили працездатність. Для обчислення розміру пенсій за віком за кожний повний рік стажу роботи на підземних роботах до страхового стажу додатково зараховується по одному року.
Дія частини першої статті 7 і статті 8 цього Закону, відповідно до норм частини другої статті 10 Закону № 345-VI поширюється також на пенсіонерів, пенсія яким була призначена до набрання чинності цим Законом. Фінансування додаткових витрат на виплату підвищеного розміру пенсії відповідно до статті 8 цього Закону здійснюється за рахунок коштів державного бюджету.
Відповідно до абзацу 3 частини 1 статті 28 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» мінімальний розмір пенсії особам, на яких поширюється дія Закону України «Про підвищення престижності шахтарської праці», та працівникам, зайнятим повний робочий день під землею обслуговуванням зазначених осіб, які відпрацювали на підземних роботах не менш як 15 років для чоловіків та 7,5 року для жінок за списком № 1 виробництв, робіт, професій, посад і показників, затвердженим Кабінетом Міністрів України, встановлюється незалежно від місця останньої роботи у розмірі 80 відсотків заробітної плати (доходу) застрахованої особи, визначеної відповідно до статті 40 цього Закону, з якої обчислюється пенсія, але не менш як три розміри прожиткового мінімуму, встановленого для осіб, які втратили працездатність.
З аналізу зазначених норм випливає, що необхідною умовою для набуття права на отримання пенсії в порядку передбаченому Законом № 345-VI є зайнятість на підземних роботах повний робочий день.
Пунктом 2 Порядку застосування Списків № 1 і № 2 виробництв, робіт, професій, посад і показників при обчисленні стажу роботи, що дає право на пенсію за віком на пільгових умовах, який затверджений наказом Міністерства праці та соціальної політики України від 18.11.2005 № 383, передбачено, що під повним робочим днем слід уважати виконання робіт в умовах, передбачених Списками, не менше 80% робочого часу, встановленого для працівників даного виробництва, професії чи посади, з урахуванням підготовчих, допоміжних, поточних ремонтних робіт, пов`язаних з виконанням своїх трудових обов`язків.
Перелік робіт та професій, зайнятість на яких протягом 25 років дає право на призначення пенсії незалежно від віку, визначається постановою Кабінету Міністрів України від 31 березня 1994 року № 202 «Про затвердження Списку робіт і професій, що дають право на пенсію незалежно від віку при безпосередній зайнятості протягом повного робочого дня на підземних і відкритих гірничих роботах (включаючи особовий склад гірничорятувальних частин), пов`язаних з видобутком вугілля, сланцю, руди та інших корисних копалин, на будівництві шахт і рудників та в металургії, терміном не менше 25 років».
Розділом 1 Підземні гірничі роботи в шахтах і на будівництві вугільних (сланцевих) шахт цього Списку передбачено, що правом на пенсію незалежно від віку при безпосередній зайнятості протягом повного робочого дня на підземних і відкритих гірничих роботах (включаючи особовий склад гірничорятувальних частин), пов`язаних з видобутком вугілля, сланцю, руди та інших корисних копалин, на будівництві шахт і рудників та в металургії терміном не менше 25 років, користуються усі робітники, зайняті протягом повного робочого дня на підземних роботах, керівники і спеціалісти підземних дільниць діючих і споруджувальних шахт для видобутку вугілля.
Матеріали справи вказують, що відповідно до протоколу призначення пенсії та розрахунку стажу пільговий стаж позивача за Постановою № 202 становить 17 років 03 місяці 14 днів, за виключенням з них навчання за фахом - 00 років 04 місяці 14 днів.
Суд зауважує, що органи Пенсійного фонду України зобов`язані дотримуватися діючого законодавства щодо пенсійного забезпечення громадян, не чекаючи звернення до суду та набрання законної сили судовим рішенням з будь-якого приводу здійснення органом Пенсійного фонду своїх функцій.
На момент звернення до суду та розгляду судом справи за № 200/3097/24 у позивача не виникало підстав ставити перед судом питання про зобов`язання застосувати при розрахунку розміру пенсії статтю 8 Закону № 345-VI, адже відповідач на той момент не визнавав пільговим підземним стажем спірні періоди роботи та відмовив позивачу у призначенні пенсії.
Отже, посилання відповідача на відсутність зобов`язального характеру щодо застосування Закону № 345-VI в рішенні суду від 09.09.2024 у справі № 200/3097/24 є безпідставним.
З врахуванням наявності у позивача більше 15 років стажу роботи в підземних умовах повний робочий день, наявні підстави для розрахунку розміру пенсії у відповідності до статті 8 Закону України «Про підвищення престижності шахтарської праці».

Стосовно посилання відповідача щодо розгляду заяви позивача про призначення пенсії Головним управлінням Пенсійного фонду України в Житомирській області, суд зазначає, що в матеріалах справи відсутні будь-які документи (рішення), які підтверджують цей факт.
Відповідно до матеріалів справи пенсійна справа позивача знаходиться на обліку в Головному управлінні Пенсійного фонду України в Донецькій області. Отже, на теперішній час порушення прав та законних інтересів позивача у спірних правовідносинах відбувається саме відповідачем.
При цьому Головне управління Пенсійного фонду України в Донецькій області не заперечує, що отримало електронну пенсійну справу позивача для здійснення виплати пенсії органом Пенсійного фонду України за місцем фактичного проживання/перебування особи, відповідно до норми пункту 4.10 Порядку подання та оформлення документів для призначення (перерахунку) пенсій відповідно до Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» затвердженого постановою правління Пенсійного фонду України від 25 листопада 2005 року № 22-1.

Стосовно способу захисту права суд враховує зміст статті 58 Закону № 1058-IV, якою визначено, що Пенсійний фонд є органом, який призначає пенсії та підготовляє документи для її виплати. Тобто, Пенсійний фонд має виключну компетенцію в питаннях призначення пенсії.
Проте, згідно з частинами 3 та 4 статті 245 КАС України у разі скасування нормативно-правового або індивідуального акта суд може зобов`язати суб`єкта владних повноважень вчинити необхідні дії з метою відновлення прав, свобод чи інтересів позивача, за захистом яких він звернувся до суду.
У випадку, визначеному пунктом 4 частини другої цієї статті, суд може зобов`язати відповідача - суб`єкта владних повноважень прийняти рішення на користь позивача, якщо для його прийняття виконано всі умови, визначені законом, і прийняття такого рішення не передбачає права суб`єкта владних повноважень діяти на власний розсуд.
У випадку, якщо прийняття рішення на користь позивача передбачає право суб`єкта владних повноважень діяти на власний розсуд, суд зобов`язує суб`єкта владних повноважень вирішити питання, щодо якого звернувся позивач, з урахуванням його правової оцінки, наданої судом у рішенні.
З огляду на викладене, суд першої інстанції правильно вважав протиправною бездіяльність Головного управління Пенсійного фонду України в Донецькій області щодо не застосування при обчисленні розміру пенсії ОСОБА_1 мінімального розміру, визначеного статтею 8 Закону України «Про підвищення престижності шахтарської праці», через що позовні вимоги є обґрунтованими та підлягають задоволенню шляхом зобов`язання здійснити перерахунок пенсії відповідно до статі 8 Закону України «Про підвищення престижності шахтарської праці» з моменту її призначення.
Доводи апеляційної скарги не спростовують висновків місцевого суду.
Відповідно до положень ч. 1 ст. 316 КАС України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення або ухвалу суду – без змін, якщо визнає, що суд правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.
Керуючись статями 291, 308, 311, 315, 316, 321, 322, 325, 328, 329, 331 Кодексу адміністративного судочинства України, суд,

                                                      ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Головного управління Пенсійного фонду України в Донецькій  області – залишити без задоволення.
Рішення Донецького окружного адміністративного суду від 21 квітня 2025 року у справі № 200/297/25 – залишити без змін.
Повне судове рішення – 24 липня 2025 року.
Постанова набирає законної сили з дати її ухвалення та може бути оскаржена безпосередньо до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення в порядку, передбаченому статтею 328 Кодексу адміністративного судочинства України.

Колегія суддів                                                                      І. В. Сіваченко

                                                                                          А. А. Блохін

                                                                                          І. Д. Компанієць