УХВАЛА

05 серпня 2025 року 
м. Київ
справа №400/128/25
адміністративне провадження № К/990/26681/25  

Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду: 
судді-доповідача - Кашпур О.В.,
суддів - Смоковича М.І., Уханенка С.А., 
перевірив касаційну скаргу Південного міжрегіонального управління Державної служби з питань праці на рішення Миколаївського окружного адміністративного суду від 27 лютого 2025 року, додаткове рішення Миколаївського окружного адміністративного суду від 13 березня 2025 року, постанову П`ятого апеляційного адміністративного суду від 19 травня 2025 року, постанову П`ятого апеляційного адміністративного суду від 20 травня 2025 року та додаткову постанову П`ятого апеляційного адміністративного суду від 06 червня 2025 року у справі №400/128/25 за позовом ОСОБА_1 до Південного міжрегіонального управління Державної служби з питань праці про визнання протиправним та скасування наказу,
У С Т А Н О В И В :
ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до Південного міжрегіонального управління Державної служби з питань праці, в якому просив:
- визнати протиправним та скасувати наказ Південного міжрегіонального управління Державної служби з питань праці від 27 грудня 2024 року №1015/ПД-К «Про накладення дисциплінарного стягнення на ОСОБА_1 ».
Рішенням Миколаївського окружного адміністративного суду від 27 лютого 2025 року позов задоволено.
Визнано протиправним та скасовано наказ Південного міжрегіонального управління Державної служби з питань праці від 27 грудня 2024 року №1015/ПД-К «Про накладення дисциплінарного стягнення на ОСОБА_1 ».
Стягнуто за рахунок бюджетних асигнувань Південного міжрегіонального управління Державної служби з питань праці на користь ОСОБА_1 судовий збір в сумі 968,96 грн.
Додатковим рішенням Миколаївського окружного адміністративного суду від 13 березня 2025 року стягнуто за рахунок бюджетних асигнувань Південного міжрегіонального управління Державної служби з питань праці на користь ОСОБА_1 витрати на правничу допомогу адвоката в сумі 11500 грн (одинадцять тисяч п`ятсот гривень).
Постановою П`ятого апеляційного адміністративного суду від 19 травня 2025 року апеляційну скаргу Південного міжрегіонального управління Державної служби з питань праці - залишено без задоволення, а рішення Миколаївської окружного адміністративного суду від 27 лютого 2024 року - без змін.
Постановою П`ятого апеляційного адміністративного суду від 20 травня 2025 року апеляційну скаргу Південного міжрегіонального управління Державної служби з питань праці - залишено без задоволення, а додаткове рішення Миколаївського окружного адміністративного суду від 13 березня 2025 року - без змін.
Додатковою постановою П`ятого апеляційного адміністративного суду від 06 червня 2025 року клопотання представника ОСОБА_1 - Одноор Вікторії Миколаївни - задоволено частково. Стягнуто за рахунок бюджетних асигнувань Південного міжрегіонального управління Державної служби з питань праці на користь ОСОБА_1 витрати на професійну правничу допомогу в розмірі 3000 грн (три тисячі) гривень.
20 червня 2025 року до Верховного Суду засобами поштового зв`язку надійшла касаційна скарга Південного міжрегіонального управління Державної служби з питань праці на рішення Миколаївського окружного адміністративного суду від 27 лютого 2025 року, додаткове рішення Миколаївського окружного адміністративного суду від 13 березня 2025 року, постанову П`ятого апеляційного адміністративного суду від 19 травня 2025 року, постанову П`ятого апеляційного адміністративного суду від 20 травня 2025 року та додаткову постанову П`ятого апеляційного адміністративного суду від 06 червня 2025 року у справі №400/128/25. Скаржник просить скасувати оскаржувані судові рішення та ухвалити нове рішення, яким відмовити у задоволенні позову.
Відповідно до протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 20 червня 2025 року визначено склад колегії суддів: головуючий суддя (суддя - доповідач) Мартинюк Н.М., судді: Мельник-Томенко Ж.М., Жук А.В.
Згідно із протоколом повторного автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 28 липня 2025 року, який здійснено на підставі розпорядження заступника керівника Апарату Верховного Суду - керівника секретаріату Касаційного адміністративного суду від 25 липня 2025 року №756/0/78-25 (на підставі службової записки секретаря судової палати з розгляду справ щодо виборчого процесу та референдуму, а також захисту політичних прав громадян Мельник-Томенко Ж.М. від 25 липня 2025 року №557/0/64-25 про проведення повторного автоматизованого розподілу судових справ у зв`язку з перебуванням судді Мартинюк Н.М. у відпустці по вагітності та пологах) для розгляду справи №400/128/25 визначено новий склад колегії суддів: головуючий суддя (суддя - доповідач) Желєзний І.В., судді: Білак М.В., Мацедонська В.Е.
У зв`язку з перебуванням судді Желєзного І.В. на лікарняному строком більше 14 днів, що підтверджується службовою запискою секретаря судової палати з розгляду справ щодо виборчого процесу та референдуму, а також захисту політичних прав громадян Мельник-Томенко Ж.М. від 28 липня 2025 року №560/0/64-25, з урахуванням частини 9 статті 31 Кодексу адміністративного судочинства України, з метою дотримання строків розгляду справ призначено повторний автоматизований розподіл судової справи.
Протоколом повторного автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 30 липня 2025 року визначено новий склад колегії суддів: головуючий суддя (суддя - доповідач)        Кашпур О.В. судді: Смокович М.І., Уханенко С.А.
Перевіривши доводи касаційної скарги та додані до неї матеріали, колегія суддів дійшла висновку, що у відкритті касаційного провадження необхідно відмовити з таких підстав.
Згідно з частиною першою статті 328 КАС України учасники справи, а також особи, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їхні права, свободи, інтереси та (або) обов`язки, мають право оскаржити в касаційному порядку рішення суду першої інстанції після апеляційного перегляду справи, а також постанову суду апеляційної інстанції повністю або частково у випадках, визначених цим Кодексом.
Відповідно до пункту 2 частини п`ятої статті 328 КАС України не підлягають касаційному оскарженню судові рішення у справах незначної складності та інших справах, розглянутих за правилами спрощеного позовного провадження (крім справ, які відповідно до цього Кодексу розглядаються за правилами загального позовного провадження), крім випадків, якщо:
а) касаційна скарга стосується питання права, яке має фундаментальне значення для формування єдиної правозастосовчої практики;
б) особа, яка подає касаційну скаргу, відповідно до цього Кодексу позбавлена можливості спростувати обставини, встановлені оскарженим судовим рішенням, при розгляді іншої справи;
в) справа становить значний суспільний інтерес або має виняткове значення для учасника справи, який подає касаційну скаргу;
г) суд першої інстанції відніс справу до категорії справ незначної складності помилково.
Згідно ухвали Миколаївського окружного адміністративного суду від 13 січня 2025 року справу №400/128/25 призначено до розгляду за правилами спрощеного позовного провадження.
Отже, враховуючи, що ця справа розглядалася за правилами спрощеного позовного провадження, для можливості відкриття касаційного провадження процесуальним законом передбачено необхідність обґрунтувати наявність одного з випадків, визначених підпунктами «а»-«г» пункту 2 частини п`ятої статті 328 КАС України.
В обґрунтування права на касаційне оскарження скаржник зазначає про наявність виключних обставин, наведених у підпункті «в» пункту 2 частини п`ятої статті 328 КАС України.
Зокрема, скаржник, посилаючись на підпункт «в» пункту 2 частини п`ятої статті 328 КАС України, вказує, що є свідома бездіяльність уповноваженої особи на реалізацію інформаційних заходів шляхом відвідування роботодавців, які мають реальну користь у суспільстві з питань суспільно корисних робіт.
Вжите національним законодавцем словосполучення «значний суспільний інтерес» необхідно розуміти як серйозну, обґрунтовану зацікавленість, яка має неабияке виняткове значення для усього суспільства в цілому, певних груп людей, територіальних громад, об`єднань громадян тощо до певної справи в контексті можливого впливу ухваленого у ній судового рішення на права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб. Указане поняття охоплює ті потреби суспільства або окремих його груп, які пов`язані із збереженням і захистом цінностей, утрата яких мала б значний негативний вплив на розвиток громадянського суспільства. Наявність значного суспільного інтересу може мати місце й тоді, коли предмет спору зачіпає питання загальнодержавного значення: визначення і зміну конституційного ладу в Україні, виборчого процесу (референдуму), обороноздатності держави, її суверенітету, найвищих соціальних цінностей, визначених Конституцією України тощо.
Суд зазначає, що касаційна скарга не містить аргументів, які б свідчили про значний суспільний інтерес саме до цієї конкретної справи й вказували на те, що предмет даного спору стосується питань, які мають виняткове значення для суспільства в контексті наведених вище критеріїв.
Суд також відхиляє твердження скаржника, що справа має виняткове значення для нього, оскільки не обґрунтовані обставинами, які б виділяли вимоги скаржника у цій справі в якусь особливу категорію спорів.
Верховний Суд зазначає, що незгода із судовим рішенням не свідчить про винятковість справи, як і не може вказувати на таку обставину, як негативні наслідки для скаржника внаслідок прийняття цього рішення, оскільки настання відповідних наслідків у випадку прийняття судового рішення не на користь позивача/відповідача є передбачуваним процесом.
У касаційній скарзі не наведено обставин, які б свідчили про наявність у справі ознак її суспільної важливості, а також не виділено вимог, що дають підстави вважати, що вона має значення для уніфікованого розуміння та застосування права для сторін спору.
Суд наголошує, що визначені підпунктами «а»-«г» пункту 2 частини п`ятої статті 328 КАС України випадки є виключенням із загального правила і необхідність відкриття касаційного провадження у справі на підставі будь-якого з них потребує належних, фундаментальних обґрунтувань, як від заінтересованих осіб, так і від суду, оскільки в іншому випадку принцип правової визначеності буде порушено.
Отже, Суд дійшов висновку, що у касаційній скарзі скаржником не наведено, а судом касаційної інстанції не встановлено обґрунтованих підстав можливості допуску касаційної скарги до перегляду судових рішень, прийнятих за наслідками розгляду справи за правилами спрощеного провадження. 
Щодо посилання скаржника на підстави касаційного оскарження, визначені у частині четвертій статті 328 КАС України, Суд зазначає, що передумовою для перевірки наявності підстав касаційного оскарження рішень судів попередніх інстанцій, встановлених пунктами 1-4 частини четвертої статті 328 цього Кодексу у справі розглянутої за правилами спрощеного позовного провадження, є наявність обставин, визначених пунктом 2 частини п`ятої статті 328 КАС України.
З огляду на зазначене та враховуючи, що скаржник, оскаржуючи судові рішення у цій справі, не обґрунтував наявності випадків для відкриття касаційного провадження, передбачених пунктом 2 частини п`ятої статті 328 КАС України, підстави перевірки інших доводів касаційної скарги відсутні.
На підставі викладеного суд зазначає, що вичерпний перелік судових рішень, які можуть бути оскаржені до касаційного суду, жодним чином не є обмеженням доступу особи до правосуддя чи перепоною в отриманні судового захисту, оскільки встановлення законодавцем «розумних обмежень» в праві на звернення до касаційного суду не суперечить практиці Європейського суду з прав людини та викликане виключно особливим статусом Верховного Суду, розгляд скарг яким покликаний забезпечувати формування єдиної правозастосовчої практики, а не можливість перегляду будь-яких судових рішень.
Відповідно до пункту 1 частини першої статті 333 КАС України суд касаційної інстанції відмовляє у відкритті касаційного провадження у справі, якщо касаційну скаргу подано на судове рішення, що не підлягає касаційному оскарженню.
За таких обставин, колегія суддів вважає, що у відкритті касаційного провадження за поданою касаційною скаргою необхідно відмовити.
Керуючись статтями 248, 328, 333 КАС України, Суд
У Х В А Л И В :
Відмовити у відкритті касаційного провадження за касаційною скаргою Південного міжрегіонального управління Державної служби з питань праці на рішення Миколаївського окружного адміністративного суду від 27 лютого 2025 року, додаткове рішення Миколаївського окружного адміністративного суду від 13 березня 2025 року, постанову П`ятого апеляційного адміністративного суду від 19 травня 2025 року, постанову П`ятого апеляційного адміністративного суду від 20 травня 2025 року та додаткову постанову П`ятого апеляційного адміністративного суду від 06 червня 2025 року у справі №400/128/25 за позовом ОСОБА_1 до Південного міжрегіонального управління Державної служби з питань праці про визнання протиправним та скасування наказу.
Копію ухвали направити скаржнику за допомогою підсистеми ЄСІТС «Електронний кабінет» (у разі його відсутності - засобами поштового зв`язку), а касаційну скаргу та додані до неї матеріали - у спосіб їхнього надсилання до суду.
Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання та оскарженню не підлягає. 

Суддя-доповідач                                                                                О.В. Кашпур

Судді:                                                                                                    М.І. Смокович

                                                                                                    С.А. Уханенко