УХВАЛА
23 липня 2025 року 
м. Київ
справа № 202/14588/24    
провадження № 61-8710ск25
Верховний Суд у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду: 
Шиповича В. В. (суддя - доповідач), Осіяна О. М., Синельникова Є. В., 
розглянувши касаційну скаргу  ОСОБА_1 , в інтересах якого діє адвокат Серебряков Ернест Сергійович, на ухвалу Індустріального районного суду м. Дніпропетровська від 21 лютого 2025 року та постанову Дніпровського апеляційного суду від 04 червня 2025 року у цивільній справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 , треті особи, які не заявляють самостійних вимог щодо предмета спору:  ОСОБА_3 , Авдіївський відділ державної реєстрації актів цивільного стану у Покровському районі Донецької області Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції, про визнання батьківства,
ВСТАНОВИВ:
ОСОБА_2 звернувся до суду з позовом до ОСОБА_1 , треті особи, які не заявляють самостійних вимог щодо предмета спору:  ОСОБА_3 , Авдіївський відділ державної реєстрації актів цивільного стану у Покровському районі Донецької області Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції, про визнання батьківства.
Ухвалою Індустріального районного суду м. Дніпропетровська від 21 лютого 2025 року, залишеною без змін постановою Дніпровського апеляційного суду від 04 червня 2025 року,  відмовлено у задоволенні клопотання ОСОБА_1 про залишення позову без розгляду.
03 липня 2025 року представник ОСОБА_1 - адвокат Серебряков Е. С. подав касаційну скаргу на ухвалу Індустріального районного суду м. Дніпропетровська від 21 лютого 2025 року та постанову Дніпровського апеляційного суду від 04 червня 2025 року у справі № 202/14588/24, які просить скасуватита залишити позов без розгляду. 
Частиною першою статті 394 Цивільного процесуального кодексу України (далі - ЦПК України) передбачено, що одержавши касаційну скаргу, оформлену відповідно до вимог статті 392 цього Кодексу, колегія суддів у складі трьох суддів вирішує питання про відкриття касаційного провадження (про відмову у відкритті касаційного провадження).
Однією з основних засад судочинства є забезпечення права на апеляційний перегляд справи та у визначених законом випадках - на касаційне оскарження судового рішення (пункт 8 частини другої статті 129 Конституції України, пункти 8, 9 частини третьої статті 2 ЦПК України). 
Європейський суд з прав людини зауважує, що спосіб, у який стаття 6 Конвенції застосовується до апеляційних та касаційних судів, має залежати від особливостей процесуального характеру, а також до уваги мають бути взяті норми внутрішнього законодавства та роль касаційних судів у них. Вимоги до прийнятності апеляції з питань права мають бути більш жорсткими ніж для звичайної апеляційної скарги. З урахуванням особливого характеру ролі Верховного Суду, як касаційного суду, процедура, яка застосовується у Верховному Суді, може бути більш формальною (рішення у справах: «Levages Prestations Services v. France» від 23 жовтня 1996 року, § 45; «Brualla Gomez de la Torre v. Spain» від 19 грудня 1997 року, § 37).
Відповідно до пункту 2 частини першої статті 389 ЦПК України учасники справи, а також особи, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їхні права, свободи, інтереси та (або) обов`язки, мають право оскаржити у касаційному порядку ухвали суду першої інстанції, вказані у пунктах 3, 6, 7, 15, 16, 22, 23, 27, 28, 30, 32 частини першої статті 353 цього Кодексу, після їх перегляду в апеляційному порядку.
Велика Палата Верховного Суду у постанові від 13 листопада 2024 року у справі № 757/47946/19-ц констатувала, що в пункті 16 частини першої статті 353 ЦПК України йдеться про ухвали суду першої інстанції про залишення позову (заяви) без розгляду.
Отже процесуальним законом не передбачено оскарження в касаційному порядку ухвал суду першої інстанції щодо відмови в задоволенні клопотання про залишення позову без розгляду.
Такі ухвали не перешкоджають подальшому провадженню у справі, а свої заперечення на ухвалу Індустріального районного суду м. Дніпропетровська від 21 лютого 2025 року відповідач може включити до апеляційної та касаційної скарги на рішення суду.
За змістом пункту 1 частини другої статті 394 ЦПК України суд відмовляє у відкритті касаційного провадження у справі, якщо касаційну скаргу подано на судове рішення, що не підлягає касаційному оскарженню.
Оскільки касаційну скаргу подано на судові рішення, які не підлягають касаційному оскарженню, у відкритті касаційного провадження необхідно відмовити.
Керуючись статтею 129 Конституції України, пунктом 2 частини першої статті 389, частиною першою, пунктом 1 частини другої статті 394 ЦПК України, Верховний Суд у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду
УХВАЛИВ:
Відмовити у відкритті касаційного провадження за касаційною скаргою ОСОБА_1 , в інтересах якого діє адвокат
Серебряков Ернест Сергійович, на ухвалу Індустріального районного суду м. Дніпропетровська від 21 лютого 2025 року та постанову Дніпровського апеляційного суду від 04 червня 2025 року у цивільній справі № 202/14588/24. 
Копію ухвали разом із доданими до скарги документами направити особі, яка подала касаційну скаргу.
Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання та оскарженню не підлягає.
Судді:                                                                                      В. В. Шипович
     О. М. Осіян
      Є. В. Синельников