УХВАЛА
 
22 липня 2025 року
м. Київ
 
справа № 754/1281/25
провадження № 61-9177зно25
Верховний Суд у складі судді Касаційного цивільного суду Коротенка Є. В., розглянувши заяву  ОСОБА_1 про відвід судді Верховного СудуЛуспеника Дмитра Дмитровича від участі у розгляді заяви про перегляд ухвали Верховного Суду від 15 липня 2025 року за нововиявленими обставинами у справі за позовом ОСОБА_1 до Товариства з обмеженою відповідальністю «Київські енергетичні послуги» (Yasno), Комунального підприємства виконавчого органу Київради (Київської міської державної адміністрації) «Київтеплоенерго», Приватного акціонерного товариства «Акціонерна компанія «Київводоканал», Комунального підприємства «Київкомунсервіс», Комунального підприємства «Керуюча компанія з обслуговування житлового фонду Деснянського району м. Києва» про зобов`язання вчинити дії,
ВСТАНОВИВ:
 
18 липня 2025 року до Верховного Суду надійшла заява ОСОБА_1 про перегляд ухвали Верховного Суду від 15 липня 2025 року за нововиявленими обставинами, у тексті якої висловлено недовіру судді Луспенику Д. Д., а також заперечення проти того, щоб суддя розглядав та вирішував заяву
 ОСОБА_1 . 
 
Протоколом автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 18 липня 2025 року заяву розподілено судді-доповідачеві Луспенику Д. Д.
 
Верховний Суд своєю ухвалою від 21 липня 2025 року заяву ОСОБА_1 про відвід судді Луспеника Д. Д. від участі у розгляді справи про перегляд ухвали Верховного Суду від 15 липня 2025 року за нововиявленими обставинами визнав необґрунтованою та передав вказану заяву для вирішення зазначеного питання у порядку, передбаченому частиною першою статті 33 ЦПК України, іншому судді.
 
У частині другій та третій статті 40 ЦПК України передбачено, що питання про відвід судді вирішує суд, який розглядає справу. Суд задовольняє відвід, якщо доходить висновку про його обґрунтованість. Якщо суд доходить висновку про необґрунтованість заявленого відводу, він вирішує питання про зупинення провадження у справі. У такому випадку вирішення питання про відвід судді здійснюється суддею, який не входить до складу суду, що розглядає справу, і визначається у порядку, встановленому частиною першою статті 33 цього Кодексу. Такому судді не може бути заявлений відвід.
 
21 липня 2025 року на виконання вимог частини третьої статті 40 ЦПК України заяву про відвід судді Луспеника Д. Д. в порядку, встановленому частиною першою статті 33 ЦПК України, передано судді Верховного Суду
Коротенку Є. В.
 
Заява обґрунтована тим, що ОСОБА_1 вказаному судді не довіряє і вважає, що суддя Луспеник Д. Д. 15 липня 2025 року постановив незаконну ухвалу, якою відмовив  ОСОБА_1 у задоволенні заяви про відвід судді Верховного Суду Синельникова Є. В. від участі у розгляді заяви
ОСОБА_1 про перегляд ухвали Верховного Суду від 04 липня 2025 року 
за нововиявленими обставинами у цій справі
 
Заява ОСОБА_1 про відвід судді Верховного Суду Луспеника Д. Д. задоволенню не підлягає з огляду на таке.
 
Відповідно до пунктів 3, 5 частини першої статті 36 ЦПК України суддя не може розглядати справу і підлягає відводу (самовідводу), якщо він прямо чи побічно заінтересований у результаті розгляду справи; є інші обставини, що викликають сумнів в неупередженості або об`єктивності судді.
 
Згідно з частиною четвертою статті 36 ЦПК України незгода сторони з процесуальними рішеннями судді, рішення або окрема думка судді в інших справах, висловлена публічно думка судді щодо того чи іншого юридичного питання не може бути підставою для відводу.
 
Суддя, який брав участь у вирішенні справи, рішення в якій було в подальшому скасовано судом вищої інстанції, не може брати участі у розгляді заяви про перегляд за нововиявленими обставинами рішення суду у цій справі (частина п`ята статті 37 ЦПК України).
 
Частиною восьмою статті 40 ЦПК України передбачено, що суд вирішує питання про відвід судді без повідомлення учасників справи. За ініціативою суду питання про відвід судді може вирішуватися у судовому засіданні з повідомленням учасників справи. Неявка учасників справи у судове засідання, в якому вирішується питання про відвід судді, не перешкоджає розгляду судом питання про відвід судді.
 
За результатами вирішення заяви про відвід суд постановляє ухвалу (частина одинадцята статті 40 ЦПК України).
 
У частині четвертій статті 10 ЦПК України та статті 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» на суд покладено обов`язок під час розгляду справ застосовувати Конвенцію про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року і Протоколи до неї, згоду на обов`язковість яких надано Верховною Радою України (далі - Конвенція), та практику Європейського суду з прав людини (далі - ЄСПЛ) як джерело права.
 
У рішенні ЄСПЛ у справі «Білуха проти України» (№ 33949/02, § 49-52, від
09 листопада 2006 року) зазначено, що наявність безсторонності відповідно до пункту першого статті 6 Конвенції повинна визначатися за суб`єктивним та об`єктивним критеріями. Відповідно до суб`єктивного критерію беруться до уваги особисті переконання та поведінка окремого судді, тобто чи виявляв суддя упередженість або безсторонність у цій справі. Відповідно до об`єктивного критерію визначається, серед інших аспектів, чи забезпечував суд, як такий, та його склад відсутність будь-яких сумнівів у його безсторонності. Стосовно суб`єктивного критерію, особиста безсторонність суду презюмується, допоки не надано доказів протилежного. Стосовно об`єктивного критерію, то це означає, що при вирішенні того, чи є у цій справі обґрунтовані причини побоюватися, що певний суддя був небезсторонній, позиція заінтересованої особи є важливою, але не вирішальною. Вирішальним є те, чи можна вважати такі побоювання об`єктивно обґрунтованими.
 
За об`єктивним критерієм необхідно встановити, чи існують факти, які можна встановити та які можуть ставити під сумнів безсторонність судді. Вирішальним при цьому є те, чи можуть бути побоювання учасників справи щодо відсутності безсторонності у певного судді об`єктивно виправдані.
Вивчивши матеріали касаційного провадження та зміст заяви про відвід, судом встановлено, що заявник не вказав будь-яких об`єктивних і обґрунтованих підстав для відводу судді, передбачених статтями 36, 37 ЦПК України.
Доводи заяви про відвід судді Верховного Суду Луспеника Д. Д. по своїй суті зводяться до незгоди  ОСОБА_1 із прийнятим суддею процесуальним рішенням, яким вирішувалося питання щодо заявленого ОСОБА_1 відводу судді Верховного Суду Синельникову Є. В., що відповідно до статті 36 ЦПК України не є підставою для відводу судді.
Верховний Суд, оцінюючи наявність підстав для відводу за суб`єктивним критерієм, констатує відсутність будь-яких підстав стверджувати, що суддя Луспеник Д. Д. виявляє особисту упередженість або демонструє заінтересованість у результаті розгляду справи. Безпідставні сумніви заявника у відсутності безсторонності судді не є вирішальним і не можуть бути підставою для відводу судді. 
Водночас, Верховний Суд наголошує на тому, що необґрунтоване усунення судді від участі у розгляді певної справи є так само порушенням права на справедливий суд, як і незадоволення обґрунтованої заяви про відвід судді.
Враховуючи, що доводи заяви  ОСОБА_1 про відвід судді
Луспеника Д. Д. не ґрунтуються на вимогах закону і не свідчать про упередженість та необ`єктивність судді, не доводять наявності у судді прямої чи побічної заінтересованості у результаті розгляду справи, тому підстави для його відводу відсутні.
Керуючись статтями 36, 37, 40 ЦПК України,
УХВАЛИВ:
 
Відмовити у задоволенні заяви  ОСОБА_1 про відвід судді Верховного Суду Луспеника Дмитра Дмитровича від участі у розгляді заяви про перегляд ухвали Верховного Суду від 15 липня 2025 року за нововиявленими обставинами у справі за позовом ОСОБА_1 до Товариства з обмеженою відповідальністю «Київські енергетичні послуги» (Yasno), Комунального підприємства виконавчого органу Київради (Київської міської державної адміністрації) «Київтеплоенерго», Приватного акціонерного товариства «Акціонерна компанія «Київводоканал», Комунального підприємства «Київкомунсервіс», Комунального підприємства «Керуюча компанія з обслуговування житлового фонду Деснянського району м. Києва» про зобов`язання вчинити дії.
 
Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя                                                                                   Є. В. Коротенко