ШОСТИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД	
Справа № 640/9252/22                                                                       Суддя (судді) першої інстанції: А.Г. Секірська

ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

  20 серпня 2025 року                                                                       м. Київ
          
Шостий апеляційний адміністративний суд у складі:
головуючого судді                                                                             Ганечко О.М.,
суддів                                                                                              Кузьменка В.В.,
                                                                                                    Василенка Я.М.,

розглянувши у письмовому провадженні апеляційну скаргу Головного управління Пенсійного фонду України в Донецькій області на рішення Луганського окружного адміністративного суду від 20 березня 2025 року у справі за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в м. Києві, Головного управління Пенсійного фонду України в Донецькій області про визнання протиправною бездіяльності, зобов`язання вчинити певні дії,
  
У С Т А Н О В И В :

ОСОБА_2 звернувся до Окружного адміністративного суду                  м. Києва в інтересах ОСОБА_1 з позовом до Головного управління Пенсійного фонду України в м. Києві, в якому просив суд:
- визнати протиправними дії ГУПФУ в м. Києві щодо відмови в призначенні пенсії по інвалідності ОСОБА_1 відповідно до Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» шляхом зарахування періодів роботи з 02.12.1987 по 06.08.1990 по дублікату трудової книжки серії НОМЕР_1 та з 04.06.1996 по 15.07.1999 згідно довідки Малого підприємства «ДІР» від 11.10.2005 № 4587;
- зобов`язати ГУПФУ в м. Києві призначити пенсію по інвалідності ОСОБА_1 відповідно до Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» шляхом зарахування періодів роботи з 02.12.1987 по 06.08.1990 по дублікату трудової книжки серії НОМЕР_1 та з 04.06.1996 по 15.07.1999 згідно довідки Малого підприємства «ДІР» від 11.10.2005 № 4587, починаючи з дати звернення за призначенням, а саме з 01.12.2021.
Ухвалою Окружного адміністративного суду міста Києва від 23.06.2022 відкрито провадження в адміністративній справі; визначено, що справа буде розглядатися в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи.
Ухвалою Луганського окружного адміністративного суду від 23.01.2025 прийнято до провадження судді Луганського окружного адміністративного суду Секірської А.Г.
Ухвалою Луганського окружного адміністративного суду від 03.02.2025 зобов`язано Головне управління Пенсійного фонду України в місті Києві надати до суду за допомогою Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи (особистий кабінет в системі «Електронний суд»), з використанням власного електронного підпису, у строк до 13.02.2025: підтверджену належними доказами інформацію чи приймалося рішення про відмову у призначенні пенсії ОСОБА_1 за наслідками розгляду її заяви від 01.12.2021 за № 10902, чи повідомлено про відмову у призначенні пенсії листом без прийняття відповідного рішення; якщо рішення приймалося - повідомити, яким саме територіальним органом ПФУ; надати копію такого рішення, копію заяви ОСОБА_1 від 01.12.2021 за № 10902.
19.02.2025 відповідачем-1 надано докази на виконання вимог ухвали суду від 03.02.2025.
Ухвалою Луганського окружного адміністративного суду від 20.02.2025 залучено до участі у справі № 640/9252/22 у якості другого відповідача Головне управління Пенсійного фонду України в Донецькій області, повідомлено Головне управління Пенсійного фонду в Донецькій області про можливість ознайомитися з адміністративним позовом та іншими матеріалами справи через підсистему «Едектронний суд», надано Головному управлінню Пенсійного фонду України в Донецькій області п`ятнадцять днів з дня отримання ухвали для подання до суду відзиву на позовну заяву та доказів його направлення позивачеві.
Позовні вимоги обґрунтовано тим, що 01.12.2021 ОСОБА_1 звернулась до ГУПФУ в м. Києві з заявою про призначення пенсії по інвалідності, відповідно до Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування». 09.12.2021 відповідачем надіслано лист № 2600-0213-8/197293, в якому зазначалось, що пенсію по інвалідності призначити немає законних підстав, оскільки стаж позивача складає 13 років 11 місяців 17 днів, не зараховано періоди роботи з 02.12.1987 по 06.08.1990, з 05.06.1996 по 15.07.1999 за дублікатом трудової книжки. Позивач зазначила, що відповідальність за організацію роботи по веденню, обліку, зберіганню і видачі трудових книжок покладається на керівника підприємства, установи, організації. Станом на 24.05.2022, перевірку довідки від 11.10.2005 № 4587 відповідачем не здійснено.
Рішенням Луганського окружного адміністративного суду від 20 березня 2025 року позов задоволено частково.
Визнано протиправним та скасовано рішення Головного управління Пенсійного фонду України в Донецькій області від 06.12.2021 № 263040007056 про відмову у призначенні ОСОБА_1 пенсії по інвалідності.
Зобов`язано Головне управління Пенсійного фонду України в Донецькій області повторно розглянути заяву ОСОБА_1 від 01.12.2021 про призначення пенсії по інвалідності, з урахуванням висновків суду.
У задоволенні решти позовних вимог відмовлено.
Не погоджуючись із зазначеним рішенням суду, Головне управління Пенсійного фонду України в Донецькій області подало апеляційну скаргу, в якій просить скасувати рішення суду першої інстанції та прийняти нову постанову, якою у задоволенні позовних вимог відмовити повністю, при цьому, посилаючись на порушення судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, що призвело до неправильного вирішення спору. 
Ухвалами Шостого апеляційного адміністративного суду від 01.05.2025 відкрито апеляційне провадження та призначено апеляційну скаргу до розгляду в порядку письмового провадження на 13.08.2025.
Також, не погоджуючись з рішенням суду, Головне управління Пенсійного фонду України в м. Києві подало апеляційну скаргу, яку ухвалою Шостого апеляційного адміністративного суду від 19.06.2025 повернуто.
Розгляд апеляційної скарги 13.08.2025 не здійснювався, у звґязку з перебуванням головуючого судді у відпустці.
Дану справу розглянуто в порядку письмового провадження, оскільки, відповідно до п. 3 ч. 1 ст. 311 Кодексу адміністративного судочинства України, суд апеляційної інстанції може розглянути справу без повідомлення учасників справи (в порядку письмового провадження) за наявними у справі матеріалами, якщо справу може бути вирішено на підставі наявних у ній доказів, у разі подання апеляційної скарги на рішення суду першої інстанції, які ухвалені в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін (у порядку письмового провадження).
Виконуючи вимоги процесуального законодавства, колегія суддів ухвалила продовжити строк розгляду апеляційної скарги, згідно норм ст. 309 КАС України.
Дослідивши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга відповідача не підлягає задоволенню, з огляду на таке.
Як вбачається з матеріалів справи та встановлено судом першої інстанції, ОСОБА_1 , є особою з інвалідністю ІІ групи з 26.07.2021 довічно, що підтверджується відомостями з паспорта громадянина України серії НОМЕР_2 , довідки про присвоєння ідентифікаційного номера, довідки до акта огляду МСЕК серії 12ААБ № 790490.
01.12.2021 ОСОБА_1 звернулася до ГУПФУ в м. Києві (Шевченківський район) з заявою № 10902 про призначення пенсії по інвалідності, до якої згідно із розпискою - повідомленням були додані довідка про присвоєння ідентифікаційного номера, паспорт, виписка з акта огляду МСЕК, довідка про прийняття на роботу № 4587, довідка про прийняття на роботу (навчання) № 704 , № 98, заява про спосіб виплати пенсії, довідка № 98 від 06.10.2021, свідоцтво про шлюб НОМЕР_3 , свідоцтво про народження дитини, трудова книжка НОМЕР_1 .
Заяву про призначення пенсії розглянуто Головним управлінням Пенсійного фонду України в Донецькій області за принципом екстериторіальності.
Рішенням Головного управління Пенсійного фонду України в Донецькій області від 06.12.2021 № 263040007056 відмовлено ОСОБА_1 у призначенні пенсії по інвалідності.
За наданими документами до страхового стажу не зараховано: з 02.12.1987 по 06.08.1990, згідно дублікату трудової книжки НОМЕР_1 від 19.07.2000, так як дата заповнення трудової книжки пізніше початку роботи; 04.06.1996 по 15.07.1999, так як в трудовій книжці відсутній, а обґрунтованість та достовірність наданої довідки від 11.10.2005 № 4587, виданої більш ранньою датою, підлягають розгляду та перевірці з урахуванням п.4.2 Порядку подання та оформлення документів для призначення (перерахунку) пенсій відповідно до Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», затвердженого постановою правління Пенсійного фонду України від 25.11.2005 № 22-1.
Листом від 09.12.2021, ГУПФУ в м. Києві повідомило позивачку, що їй відмовлено у призначенні пенсії відповідно до заяви від 01.12.2021 за № 10902.
Дублікат трудової книжки НОМЕР_4 , виданий 19.07.2000 на ім`я ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , містить такі записи щодо спірних періодів роботи: НВО «Міськсистемотехніка» виконавчий комітет Київської міської ради народних депутатів:                               1. 02.12.1987 - прийнята машиністкою машбюро, наказ 839-к від 02.12.1987; 2. 06.08.1990 - звільнена за згодою сторін, ст. 38 КЗпП України, наказ 430-к від 06.08.1990. Записів про період роботи з 04.06.1996 по 15.07.1999 дублікат трудової книжки не містить.
Згідно із довідкою від 11.10.2005 № 4587, виданою Малим підприємством «ДІР», ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 (ідентифікаційний номер НОМЕР_5 ) дійсно працювала менеджером по рекламі в Малому підприємстві «ДІР» з 04.06.1996 (наказ № 85-к від 04.06.1996) по 15.07.1999 (наказ № 238 від 15.07.1999).
Наведене зумовило позивача на звернення до суду з даним позовом.
Суд першої інстанції, задовольняючи позовні вимоги, виходив з того, що позивачкою надано відповідачеві дублікат трудової книжки, виданий 19.07.2000, замість втраченої, зіпсованої тощо, трудової книжки, який є також оригіналом документа про стаж, який має бути враховано відповідачем при вирішенні питання про призначення пенсії позивачці. Жодних зауважень щодо заповнення дубліката трудової книжки, вчинення в ній записів, відповідачем не наведено, а дата заповнення (19.07.2000) календарно не відповідає періоду роботи (02.12.1987 по 06.08.1990), оскільки це є саме дублікатом трудової книжки, виданим після втрати чи зіпсування трудової книжки. До того ж, проведення додаткової перевірки достовірності відомостей про осіб, які підлягають загальнообов`язковому державному пенсійному страхуванню, умов їх праці та інших відомостей, передбачених законодавством, для визначення права на пенсію, є обов`язком саме відповідача, а не позивача. Водночас, відповідачами не надано доказів звернення до голови комісії з припинення МП «ДІР», вжиття інших заходів з метою перевірки відомостей, зазначених у довідці від 11.10.2005 № 4587, що свідчить про неналежний розгляд заяви ОСОБА_1 про призначення пенсії по інвалідності.
Натомість, відповідач вважає вказані висновки суду першої інстанції помилковими та необґрунтованими, оскільки позивачем було пропущено строк на звернення до суду з даним позовом, при цьому, що у відповідача були відсутні підстави для зарахування спірного стажу та призначення пенсії за заявою позивача.
З урахуванням наведеного, колегія суддів вважає за необхідне зазначити наступне.
Відповідно до частини першої статті 46 Конституції України, громадяни мають право на соціальний захист, що включає право на забезпечення їх у разі повної, часткової або тимчасової втрати працездатності, втрати годувальника, безробіття з незалежних від них обставин, а також у старості та в інших випадках, передбачених законом.
Принципи, засади і механізми функціонування системи загальнообов`язкового державного пенсійного страхування, призначення, перерахунку і виплати пенсій, надання соціальних послуг з коштів Пенсійного фонду, що формуються за рахунок страхових внесків роботодавців, бюджетних та інших джерел визначає Закон України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» № 1058-ІV (далі - Закон № 1058), який набув чинності з 1 січня 2004 року.
Відповідно до норм частини першої статті 24 Закону № 1058-IV, страховий стаж - період (строк), протягом якого особа підлягає загальнообов`язковому державному пенсійному страхуванню та за який щомісяця сплачені страхові внески в сумі не меншій, ніж мінімальний страховий внесок.
Згідно з приписами ч. 2 ст. 24 Закону № 1058-IV, страховий стаж обчислюється територіальними органами Пенсійного фонду відповідно до вимог цього Закону за даними, що містяться в системі персоніфікованого обліку, а за періоди до впровадження системи персоніфікованого обліку - на підставі документів та в порядку, визначеному законодавством, що діяло до набрання чинності цим Законом, а також даних, включених на підставі цих документів до реєстру застрахованих осіб Державного реєстру загальнообов`язкового державного соціального страхування.
Відповідно до частини четвертої статті 24 Закону № 1058-IV, періоди трудової діяльності та інші періоди, що враховувалися до стажу роботи для призначення пенсії до набрання чинності цим Законом, зараховуються до страхового стажу в порядку і на умовах, передбачених законодавством, що діяло раніше, крім випадків, передбачених цим Законом.
Частиною першою статті 30 Закону № 1058, передбачено, що пенсія по інвалідності призначається в разі настання інвалідності, що спричинила повну або часткову втрату працездатності за наявності страхового стажу, передбаченого статтею 32 цього Закону.
За змістом ч. 2 ст. 32 Закону № 1058, пенсія по інвалідності призначається незалежно від того, коли настала інвалідність: у період роботи, до влаштування на роботу чи після припинення роботи.
Так, за ч. 1 ст. 31 Закону № 1058, група інвалідності, її причина, час настання та строк встановлюються за результатами медико-соціальної експертизи або оцінювання повсякденного функціонування особи - для повнолітніх осіб.
Відповідно до положень частини першої статті 32 Закону № 1058, особи, яким установлено інвалідність, мають право на пенсію по інвалідності, залежно від групи інвалідності, за наявності такого страхового стажу на час настання інвалідності або на день звернення за пенсією: для осіб з інвалідністю II та III груп: від 56 років до досягнення особою 59 років включно - 14 років.
Особи, яким установлено інвалідність після досягнення пенсійного віку, передбаченого статтею 26 цього Закону, мають право на пенсію по інвалідності за наявності страхового стажу, зазначеного в абзаці першому частини першої статті 26 цього Закону (абзац двадцять восьмий частини першої статті 32 Закону № 1058).
Згідно із абзацом першим частини першої статті 26 Закону № 1058, особи мають право на призначення пенсії за віком після досягнення віку 60 років за наявності страхового стажу не менше 15 років по 31 грудня 2017 року.
Абзацом першим пункту 1 частини першої статті 45 Закону № 1058-IV, визначено, що пенсія призначається з дня звернення за пенсією, крім таких випадків, коли пенсія призначається з більш раннього строку: пенсія за віком призначається з дня, що настає за днем досягнення пенсійного віку, якщо звернення за пенсією відбулося не пізніше трьох місяців з дня досягнення особою пенсійного віку.
Пунктом 1.7 Порядку подання та оформлення документів для призначення (перерахунку) пенсій відповідно до Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування", затвердженого постановою правління Пенсійного фонду України від 25.11.2005 № 22-1, зареєстрованою в Міністерстві юстиції України 27 грудня 2005 р. за № 1566/11846 (далі - Порядок № 22-1) звернення за призначенням пенсії може здійснюватися в будь-який час після виникнення права на пенсію або не раніше ніж за місяць до досягнення пенсійного віку.
Щодо доводів відповідача про неможливість зарахування до страхового стажу позивача періоду роботи з 02.12.1987 по 06.08.1990 згідно дублікату трудової книжки НОМЕР_1 , оскільки дата заповнення (19.07.2000) календарно не відповідає періоду роботи, слід врахувати, що основним документом, що підтверджує стаж роботи є трудова книжка. Порядок підтвердження наявного трудового стажу при відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній встановлюється Кабінетом Міністрів України.
Пункт 2.23 Порядку № 22-1, визначає, що при поданні особою заяви в паперовій формі документи можуть бути подані як в оригіналах, так і копіях, посвідчених нотаріально або адміністрацією підприємства, установи, організації, що подає документи заявника для призначення пенсії, чи органом, що призначає пенсію. Документи про стаж, вік та заробітну плату подаються тільки в оригіналах.          
Інструкцією про порядок ведення трудових книжок працівників, затвердженою наказом Міністерства праці України, Міністерства юстиції України, Міністерства соціального захисту населення України від 29.07.1993 № 58, зареєстрованим в Міністерстві юстиції України 17.08.1993 за № 110 (далі - Інструкція № 58), визначено порядок отримання працівником дублікату трудової книжки у разі її втрати. Так, відповідно до підпункту 5.1 розділу 5 Інструкції № 58 особа, яка загубила трудову книжку (вкладиш до неї), зобов`язана негайно заявити про це власнику або уповноваженому ним органу за місцем останньої роботи. Не пізніше 15 днів після заяви, а у разі ускладнення в інші строки власник або уповноважений ним орган видає працівнику іншу трудову книжку або вкладиш до неї (нових зразків) з написом "Дублікат" в правому верхньому кутку першої сторінки.
Дублікат трудової книжки також може бути виданий за новим місцем роботи у зв`язку з відсутністю доступу до трудової книжки працівника внаслідок надзвичайної ситуації, передбаченої Кодексом цивільного захисту України, або проведення антитерористичної операції на території, де працював працівник (підпункт 5.6 розділу 5 Інструкції № 58).
Під час розгляду даного спору в суді першої інстанції було досліджено, що позивачкою надано відповідачеві дублікат трудової книжки, виданий 19.07.2000, замість втраченої, зіпсованої тощо, трудової книжки, такий дублікат є також оригіналом документа про стаж, який має бути враховано відповідачем при вирішенні питання про призначення пенсії позивачці.
При цьому, жодних зауважень щодо заповнення дубліката трудової книжки, вчинення в ній записів, відповідачем не наведено, а дата заповнення (19.07.2000) календарно не відповідає періоду роботи (02.12.1987 по 06.08.1990), оскільки це є саме дублікатом трудової книжки, виданим після втрати чи зіпсування трудової книжки, на чому цілком обґрунтовано наголосив і суд першої інстанції.
Також, дублікат трудової книжки НОМЕР_4 , виданий 19.07.2000 на ім`я ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , містить такі записи щодо спірних періодів роботи: НВО «Міськсистемотехніка» виконавчий комітет Київської міської ради народних депутатів: 1. 02.12.1987 - прийнята машиністкою машбюро, наказ 839-к від 02.12.1987;                   2. 06.08.1990 - звільнена за згодою сторін, ст. 38 КЗпП України, наказ 430-к від 06.08.1990.
Колегія суддів вважає, що оскаржуване рішення та дії відповідача порушують право позивача на пенсійне забезпечення, ґарантоване Констатуцією України, без належних та доведених підстав, що унеможливлюють здійснити таке призначення чи з проведеною перевіркою щодо достовірності поданих позивачем документів.
З огляду на наведене, колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції про те, що період роботи 02.12.1987 по 06.08.1990 згідно дублікату трудової книжки НОМЕР_1 , має бути зарахований до страхового стажу позивачки, і з урахуванням 13 років 11 місяців 17 днів, які було зараховано відповідачем-ІІ при розгляді заяви ОСОБА_1 , її загальний страховий стаж становитиме більше 15 років, що дає підстави для призначення пенсії по інвалідності.
Щодо доводів відповідача, викладених в оскаржуваному рішенні, про неможливість зарахування до страхового стажу періоду роботи з 04.06.1996 по 15.07.1999, оскільки в трудовій книжці відсутній, а обґрунтованість та достовірність наданої довідки від 11.10.2005 № 4587, виданої більш ранньою датою, підлягають розгляду та перевірці, колегія суддів наголошує, що дублікат трудової книжки НОМЕР_1 не містить записів про період роботи з 04.06.1996 по 15.07.1999, однак, позивачем надано довідку від 11.10.2005 № 4587, видану Малим підприємством «ДІР» (код ЄДРПОУ 21629722), згідно із якою ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 (ідентифікаційний номер НОМЕР_5 ) дійсно працювала менеджером по рекламі в Малому підприємстві «ДІР» з 04.06.1996 (наказ № 85-к від 04.06.1996) по 15.07.1999 (наказ № 238 від 15.07.1999).
Колегія суддів зауважує, що проведення додаткової перевірки достовірності відомостей про осіб, які підлягають загальнообов`язковому державному пенсійному страхуванню, умов їх праці та інших відомостей, передбачених законодавством, для визначення права на пенсію є обов`язком саме відповідача, а не позивача, проте під час розгляду даного спору та станом на 2025 рік, відповідачами не надано доказів звернення до голови комісії з припинення МП «ДІР», вжиття інших заходів з метою перевірки відомостей, зазначених у довідці від 11.10.2005 № 4587, що свідчить про неналежний розгляд заяви ОСОБА_1 про призначення пенсії по інвалідності.
З огляду на наведене, суд першої інстанції мав підстави для висновку про те, що рішення ГУПФУ в Донецькій області від 06.12.2021 № 263040007056 є протиправним та підлягає скасуванню, а позовні вимоги підлягають задоволенню, шляхом зобов`язання Головного управління Пенсійного фонду України в Донецькій області повторно розглянути заяву ОСОБА_1 про призначення пенсії по інвалідності від 01.12.2021, з урахуванням висновків суду.
Щодо доводів апелянта про пропуск позивачем строку на звернення до суду з даним позовом, колегія суддів їх відхиляє, адже оскаржуване рішення датовано 06.12.2021, протеяк зазначала позивач та не спростовується відповідачем, його отримано 29.12.2021 в поштовій скринці, тому, з огляду на норми ч. 1 ст. 122 КАС України, звернення до суду з позовом 20.06.2022 (а.с. 15), відбулось у межах 6-місячного строку, передбаченого приписами КАС України.
У цілому, доводи апеляційної скарги не спростовують висновків суду першої інстанції та не є підставою для скасування чи зміни оскаржуваного рішення суду першої інстанції. 
Згідно з приписами ч. 1 ст. 315 КАС України, за наслідками розгляду апеляційної скарги на судове рішення суду першої інстанції суд апеляційної інстанції має право залишити апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення - без змін.
У відповідності до ст. 316 КАС України, суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.
Рішення суду першої інстанції підлягає залишенню без змін.     
Судові витрати розподілу не підлягають.     
Керуючись ст. ст. 243, 311, 315, 316, 321, 322, 325, 328 - 331 КАС України, суд,
        
   У Х В А Л И В :

Апеляційну скаргу Головного управління Пенсійного фонду України в Донецькій області - залишити без задоволення.

Рішення Луганського окружного адміністративного суду від 20 березня 2025 року - залишити без змін.

          Постанова суду набирає законної сили з дати її ухвалення та може бути оскаржена з підстав, визначених п. 2 ч. 5 ст. 328 КАС України.

Головуючий суддя                                                                           О.М. Ганечко 

Судді                                                                                                        В.В. Кузьменко
                                                                                                                
                                                                                                     Я.М. Василенко