ПЕРШИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД

ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ 
27 серпня 2025 року           справа №200/8022/24 

м. Дніпро

Перший апеляційний адміністративний суд у складі суддів: Гайдара А.В., Блохіна А.А., Казначеєва Е.Г., розглянув у  порядку письмового провадження апеляційну скаргу Головного управління Пенсійного фонду України в Донецькій області на рішення Донецького окружного адміністративного суду від 19 березня 2025 року (головуючий суддя І інстанції – Аляб`єв І.Г.), складене у повному обсязі 19 березня 2025 року у справі № 200/8022/24 за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Донецькій області, Головного управління Пенсійного фонду України в Житомирській області про визнання протиправним та скасування рішення, зобов`язання вчинити певні дії,  -
                                                    В С Т А Н О В И В:
ОСОБА_1 звернулася до Донецького окружного адміністративного суду з позовом до Головного управління Пенсійного фонду України в Донецькій області, Головного управління Пенсійного фонду України в Житомирській області в якому просить:
- визнати протиправним та скасувати рішення Головного управління Пенсійного фонду України у Донецькій області №918150814120 від 17.10.2024 року про відмову ОСОБА_1 у переведенні з пенсії по інвалідності, призначеної відповідно до Закону України від 09.07.2003 № 1058-IV "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" на пенсію державного службовця відповідно до Закону України від 16.12.1993 №3723-ХІІ "Про державну службу", прийняте за результатами розгляду заяви ОСОБА_1 від 11.10.2024 року №2716;
- зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України у Донецькій області зарахувати до стажу державної служби ОСОБА_1 періоди роботи (служби) з 20.10.1994 року по 06.03.1997 року та з 21.07.1997 року по 30.09.2024 року в органах Державної митної служби України, та перевести ОСОБА_1 з пенсії по інвалідності відповідно до Закону України від 09.07.2003 № 1058-IV "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" на пенсію державного службовця відповідно до Закону України "Про державну службу" від 16.12.1993 №3723-ХІІ з 12.12.2022 із урахуванням довідки Житомирської митниці про складові заробітної плати для призначення пенсії державного службовця (посадовий оклад, надбавка за ранг, надбавка за вислугу років) за №7.19-1/22/10/8256 від 11.10.2024 року та довідки Житомирської митниці про інші складові заробітної плати для призначення пенсії державного службовця (надбавки, премії, інші виплати) за №7.19-1/22/10/8258 від 11.10.2024 року, здійснивши нарахування та виплату такої пенсії з 11.10.2024 з урахуванням виплачених сум;
- зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України у Житомирській області перевести ОСОБА_1 з пенсії по інвалідності відповідно до Закону України від 09.07.2003 № 1058-IV "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" на пенсію державного службовця відповідно до Закону України "Про державну службу" від 16.12.1993 №3723-ХІІ з 12.12.2022 року.
Рішенням Донецького окружного адміністративного суду від 19 березня 2025 року адміністративний позов задоволено частково.
Визнано протиправним та скасовано рішення Головного управління Пенсійного фонду України в Донецькій області від №918150814120 від 17.10.2024 року про відмову ОСОБА_1 у переведенні з пенсії по інвалідності, призначеної відповідно до Закону України від 09.07.2003 № 1058-IV "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" на пенсію державного службовця відповідно до Закону України від 16.12.1993 №3723-ХІІ "Про державну службу".
Зобов`язано Головне управління Пенсійного фонду України в Донецькій області зарахувати до стажу державної служби ОСОБА_1 періоди роботи (служби) з 20.10.1994 по 06.03.1997 та з 21.07.1997 по 30.09.2024.
Зобов`язано Головне управління Пенсійного фонду України в Донецькій області повторно розглянути заяву ОСОБА_1  від 11.10.2024 № 2716 про перехід на пенсію за віком відповідно Закону України «Про державну службу» з урахуванням правової оцінки, наданої судом у рішенні.
В задоволенні решти позовних вимог відмовлено.
Не погодившись з вищевказаним судовим рішенням, відповідач - Головне управління Пенсійного фонду України в Донецькій області, звернувся до суду апеляційної інстанції з апеляційною скаргою, в якій, посилаючись на неповне з`ясування обставин, що мають значення для справи, порушення норм матеріального процесуального права, просив суд скасувати рішення  суду першої інстанції та відмовити у задоволені позовних вимог.
В обґрунтування доводів апеляційної скарги апелянт зазначає, що посадовим особам митних органів відповідно присвоюються спеціальні звання і відповідно ці посади не належать до категорій посад державної служби визначених статтею 25 Закону України «Про державну службу» від 16.12.1993 №3723-ХІІ, тому відповідачем винесено рішення про відмову, через відсутність необхідного стажу на посадах віднесених до відповідних категорій посад державних службовців.
Крім того, не зараховано до стажу державної служби періоди з 21.07.1997, коли Позивачу присвоєно персональне звання “Інспектор митної служби 2 рангу”, з 22.04.2000 присвоєно спеціальне звання “Інспектор митної служби 1 рангу”, з 01.04.2004 присвоєно спеціальне звання “Інспектор митної служби 4 рангу”, з 25.06.2005 присвоєно спеціальне звання “Інспектор митної служби 3 рангу”, з 28.11.2006 присвоєно спеціальне звання “Інспектор митної служби 1 рангу”, з 24.12.2012 присвоєно спеціальне звання “Інспектор митної служби 1 рангу”, з 01.01.2014 присвоєно спеціальне звання “Радник податкової та митної справи ІІІ рангу”.
Встановлено, що станом на 01.05.2016 Позивач не займає посади державної служби та має 02 роки 04 місяці 17 днів стажу на посадах, віднесених до відповідних категорій посад державних службовців.
Сторони в судове засідання не викликались, про дату та місце розгляду справи повідомлялись судом належним чином. 
Апеляційним судом витребувано у Донецького окружного адміністративного суду справу № 200/8022/24, однак листом суд першої інстанції повідомив що справа в паперовому вигляді не формувалась. Також повідомлено, що всі документи експортовано в комп`ютерну програму «Діловодство спеціалізованого суду».
Відтак, апеляційний суд вважає за можливе здійснити апеляційний перегляд за документами, наявними в підсистемі «Електронний суд»
Суд, заслухав доповідь судді-доповідача, перевірив матеріали справи і обговорив доводи апеляційної скарги, перевірив юридичну оцінку обставин справи та повноту їх встановлення, дослідив правильність застосування судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, встановив наступне.
ОСОБА_1 ІНФОРМАЦІЯ_1 (РНОКПП НОМЕР_1 ) перебуває на обліку в Головному управлінні Пенсійного фонду України в Житомирській області та з 21.12.2016 отримує пенсію по інвалідності відповідно до Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" (далі - Закону №1058-IV).
ОСОБА_1 звернувся із заявою від 11.10.2024 року №2716, щодо переходу на пенсію відповідно до Закону України «Про державну службу», до заяви подала наступні документи: паспорт громадянина України; довідку про присвоєння ідентифікаційного номера; трудову книжку НОМЕР_2 від 16.08.1986 р; довідка про складові заробітної плати для призначення пенсіі № 7.19- 1/22/10/8256 від 11.10.2024 видана Державна Митна Служба України Житомирська митниця; довідка про складові заробітної плати для призначення пенсії №7.19- 1/22/10/8258 від 11.10.2024 видана Державна Митна Служба України Житомирська митниця; довідка про заробітну плату для обчислення пенсії №7.19-1/22/10/8257 від 11.10.2024 видана Державна Митна Служба України Житомирська митниця. 
Головним управлінням Пенсійного фонду України в Донецькій області за принципом екстериторіальності розглянуто заяву Позивача від 11.10.2024.
Головним управлінням Пенсійного фонду України в Донецькій області ухвалено рішення №918150814120 від 17.10.2024 про відмову позивачу в переведенні з пенсії по інвалідності, призначеної відповідно до Закону України від 09.07.2003 № 1058-IV "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" на пенсію державного службовця відповідно до Закону України від 16.12.1993 №3723-ХІІ "Про державну службу", у зв`язку з тим, що займана посада не підлягає зарахуванню до стажу державної служби. Станом на 01.05.2016 заявник не займає посади державної служби та не має стажу на посада, віднесених до відповідних категорій посад державної служби.
Отже, спірним питанням у справі є рішення Головного управління Пенсійного фонду України в Донецькій області №918150814120 від 17.10.2024 щодо відмови позивачу в переході на пенсію за віком відповідно Закону України «Про державну службу».
Частково задовольняючи позовні вимоги, суд першої інстанції дійшов до висновку про необхідність скасування спірного рішення, зарахування до стажу державної служби періоди роботи (служби) з 20.10.1994 по 06.03.1997 та з 21.07.1997 по 30.09.2024 та зобов`язання повторно розглянути заяву про перехід на пенсію за віком відповідно Закону України «Про державну службу».
Відповідно до ч. 1 ст. 308 Кодексу адміністративного судочинства України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність та обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги.
Суд погоджує висновки суду першої інстанції та зазначає наступне.
01 травня 2016 року набув чинності Закон України від 10 грудня 2015 року № 889-VIII «Про державну службу» (далі – Закон № 889-VIII), підпунктом 1 пункту 2 розділу XI «Прикінцеві та перехідні положення» якого визнано таким, що втратив чинність, Закон України «Про державну службу» (Відомості Верховної Ради України, 1993 р., № 52, ст. 490 із наступними змінами), крім статті 37, що застосовується до осіб, зазначених у пунктах 10 і 12 цього розділу.
Відповідно до п.п. 10 та 12 розд. ХІ "Прикінцеві та перехідні положення" Закону № 889-VIII:
- державні службовці, які на день набрання чинності цим Законом займають посади державної служби та мають не менш як 10 років стажу на посадах, віднесених до відповідних категорій посад державних службовців, визначених  статтею 25  Закону України "Про державну службу" (Відомості Верховної Ради України, 1993 р., № 52, ст. 490 із наступними змінами) та актами Кабінету Міністрів України, мають право на призначення пенсії відповідно до  статті 37  Закону України "Про державну службу" (Відомості Верховної Ради України, 1993 р., № 52, ст. 490 із наступними змінами) у порядку, визначеному для осіб, які мають не менш як 20 років стажу роботи на посадах, віднесених до категорій посад державних службовців (п. 10);
- для осіб, які на день набрання чинності цим Законом мають не менш як 20 років стажу на посадах, віднесених до відповідних категорій посад державної служби, визначених  статтею 25  Закону України "Про державну службу" (Відомості Верховної Ради України, 1993 р., № 52, ст. 490 із наступними змінами) та актами Кабінету Міністрів України, зберігається право на призначення пенсії відповідно до  статті 37  Закону України "Про державну службу" (Відомості Верховної Ради України, 1993 р., № 52, ст. 490 із наступними змінами) у порядку, визначеному для осіб, які мають не менш як 20 років стажу роботи на посадах, віднесених до категорій посад державних службовців (п. 12).
Згідно з частиною першою статті 37 Закону України від 16 грудня 1993 року № 3723-XII «Про державну службу» (далі – Закон № 3723-XII) на одержання пенсії державних службовців мають право чоловіки, які досягли віку 62 роки, та жінки, які досягли пенсійного віку, встановленого статтею 26 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», за наявності страхового стажу, необхідного для призначення пенсії за віком у мінімальному розмірі, передбаченого абзацом першим частини першої статті 28 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», у тому числі стажу державної служби не менш як 10 років, та які на час досягнення зазначеного віку працювали на посадах державних службовців, а також особи, які мають не менш як 20 років стажу роботи на посадах, віднесених до категорій посад державних службовців, незалежно від місця роботи на час досягнення зазначеного віку. 
Пенсія державним службовцям призначається в розмірі 60 відсотків суми їх заробітної плати, з якої було сплачено єдиний внесок на загальнообов`язкове державне соціальне страхування, а до 1 січня 2011 року - страхові внески на загальнообов`язкове державне пенсійне страхування, а особам, які на час звернення за призначенням пенсії не є державними службовцями, - у розмірі 60 відсотків заробітної плати працюючого державного службовця відповідної посади та рангу за останнім місцем роботи на державній службі, з якої було сплачено єдиний внесок на загальнообов`язкове державне соціальне страхування, а до 1 січня 2011 року - страхові внески на загальнообов`язкове державне пенсійне страхування. 
Аналіз цієї норми дає підстави вважати, що необхідною умовою для наявності у державних службовців, які на день набрання чинності Законом 889-VIII займають посади державної служби та мають не менш як 10 років стажу на посадах, віднесених до відповідних категорій посад державних службовців, та осіб, які на день набрання чинності Законом 889-VIII мають не менш як 20 років стажу на посадах, віднесених до відповідних категорій посад державної служби, права на пенсію відповідно до згаданої статті є досягнення такими особами певного віку та наявність страхового стажу, передбаченого абзацом першим частини першої статті 28 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування».
Пунктом 8 розділу XI Прикінцеві та перехідні положення Закону України «Про державну службу» №889-VIII від 10.12.2015 регламентовано, що стаж державної служби за періоди роботи (служби) до набрання чинності цим Законом обчислюється у порядку та на умовах, установлених на той час законодавством.
Отже, стаж державної служби за періоди роботи до 01.05.2016 обчислюється відповідно до законодавства, що діяло раніше, та на тих умовах і в порядку, що були ними передбачені.
Стаж державної служби до набрання чинності Законом України «Про державну службу» №889-VIII від 10.12.2015 обчислювався відповідно до Порядку обчислення стажу державної служби, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 03.05.1994 №283 (далі - Порядок №283), та додатку до нього (були чинними до 01.05.2016).
Пунктом 5 Порядку №283 регламентовано, що обчислений відповідно до цього Порядку стаж державної служби застосовується для встановлення державним службовцям надбавки за вислугу років, надання додаткових оплачуваних відпусток та призначення пенсії.
Пунктом 1 Порядку №283 встановлено, що цим Порядком визначаються посади і органи, час роботи в яких зараховуються до стажу державної служби.
Згідно з пунктом 2 Порядку №283 до стажу державної служби зараховується робота (служба): на посадах державних службовців у державних органах, передбачених у статті 25 Закону України «Про державну службу», а також на посадах, віднесених Кабінетом Міністрів України до відповідної категорії посад державних службовців; на посадах керівних працівників і спеціалістів в апараті органів прокуратури, судів, нотаріату, дипломатичної служби, митного контролю, внутрішніх справ, служби безпеки, розвідувальних органів, інших органів управління військових формувань, Держспецзв`язку, Адміністрації Держспецтрансслужби, державної податкової та контрольно-ревізійної служби, Держфінінспекції, її територіальних органів.
Відповідно до пункту 3 Порядку №283 до стажу державної служби включається також, зокрема, час військової служби у Збройних Силах та інших військових формуваннях.
Пунктом 4 Порядку №283 закріплено, що документом для визначення стажу державної служби є трудова книжка та інші документи, які відповідно до чинного законодавства підтверджують стаж роботи. Скарги, пов`язані з визначенням стажу роботи державних службовців, розглядаються згідно з чинним законодавством.
Частиною сімнадцятою статті 37 Закону України «Про державну службу» №3723-XII від 16.12.1993 регламентовано, що період роботи посадових осіб в органах державної податкової та митної служб на посадах, на яких відповідно до закону присвоювалися спеціальні та/або персональні звання, зараховується до стажу державної служби, незалежно від місця роботи на час досягнення зазначеного віку.
Спеціальним законом, що визначає статус працівників митної служби в Україні, її функції та правові основи діяльності є Митний кодекс України.
Стаття 154 Митного кодексу України 1991 року передбачала, що службовим особам митних органів України присвоюються персональні звання відповідно до займаних посад і стажу роботи.
Статтею 430 Митного кодексу України 2002 року (який набрав чинності 01.01.2004) визначено, що пенсійне забезпечення посадових осіб митної служби України здійснюється відповідно до умов і порядку, встановлених Законом України «Про державну службу». Пенсійне забезпечення працівників митних органів, спеціалізованих митних установ та організацій, які не є посадовими особами, здійснюється на загальних підставах відповідно до законодавства України про пенсійне забезпечення.
Частиною першою статті 569 Митного кодексу України 2012 року встановлено, що працівники органів доходів і зборів, на яких покладено виконання завдань, зазначених у статті 544 цього Кодексу, здійснення організаційного, юридичного, кадрового, фінансового, матеріально-технічного забезпечення діяльності цих органів, є посадовими особами. Посадові особи органів доходів і зборів є державними службовцями.
Відповідно до статті 588 Митного кодексу України 2012 року пенсійне забезпечення посадових осіб органів доходів і зборів здійснюється в порядку та на умовах, передбачених Законом України «Про державну службу». При цьому, період роботи (служби) зазначених осіб (у тому числі тих, яким присвоєні спеціальні звання) в органах доходів і зборів зараховується до стажу державної служби та до стажу роботи на посадах, віднесених до категорій посад державних службовців, що дає право на призначення пенсії відповідно до Закону України «Про державну службу», незалежно від місця роботи на час досягнення віку, передбаченого зазначеним Законом.
Частиною другою статті 588 Митного кодексу України 2012 року визначено, що пенсійне забезпечення працівників органів доходів і зборів, які не є посадовими особами, здійснюється на підставах та у порядку, встановлених законом.
Процедуру присвоєння спеціальних звань посадовим особам органів доходів і зборів та осіб, уповноважених їх присвоювати визначено Порядком присвоєння спеціальних звань посадовим особам органів доходів і зборів, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 23.10.2013 №839 (далі - Порядок №839) (постанова втратила чинність у частині, що стосується присвоєння спеціальних звань посадовим особам митних органів згідно з Постановою КМ України №501 від 17.06.2020).
Згідно з пунктом 9 Порядку №839 посадовій особі, яка перебувала на державній службі та вперше призначена на посаду в органах доходів і зборів, присвоюється спеціальне звання за посадою, на яку призначено особу, з урахуванням встановленого співвідношення рангів державних службовців.
Особам, які приймаються на роботу до органів доходів і зборів та яким раніше присвоєно спеціальні звання державної податкової або митної служби, спеціальні звання присвоюються з урахуванням співвідношення, визначеного законом.
За приписами пункту 3 Порядку №839 до строку перебування у спеціальному званні зараховується період роботи в органах доходів і зборів у спеціальному званні (ранзі державного службовця), а також строк перебування у спеціальному званні (ранзі державного службовця) посадових осіб державної податкової та державної митної служби, крім посадових осіб, яким у період роботи в органах доходів і зборів спеціальне звання було присвоєно достроково.
Відповідно до частини другої статті 46 Закону України «Про державну службу» №889-VIII від 10.12.2015 та Порядку обчислення стажу державної служби, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 25.03.2016 №229, які діють з 01.05.2016 року, до стажу державної служби зараховується, зокрема, час перебування на посадах, на яких присвоюються військові та спеціальні звання.
Крім того, відповідно до частин першої, шостої статті 2 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу» (зі змінами) військова служба є державною службою особливого характеру, яка полягає у професійній діяльності придатних до неї за станом здоров`я і віком громадян України (за винятком випадків, визначених законом), іноземців та осіб без громадянства, пов`язаній із обороною України, її незалежності та територіальної цілісності. Час проходження військової служби зараховується громадянам України до їх страхового стажу, стажу роботи, стажу роботи за спеціальністю, а також до стажу державної служби.
Види військової служби:  строкова військова служба (до внесення змін Законом №3633-IX від 11.04.2024); військова служба за призовом під час мобілізації, на особливий період; військова служба за контрактом осіб рядового складу; військова служба за контрактом осіб сержантського і старшинського складу; військова служба (навчання) курсантів вищих військових навчальних закладів та закладів вищої освіти, які мають у своєму складі військові інститути, факультети військової підготовки, кафедри військової підготовки, відділення військової підготовки (далі - вищі військові навчальні заклади та військові навчальні підрозділи закладів вищої освіти), а також закладів фахової передвищої військової освіти; військова служба за контрактом осіб офіцерського складу; військова служба за призовом осіб офіцерського складу; військова служба за призовом осіб із числа резервістів в особливий період.
Так, період проходження військової служби підлягає зарахуванню до стажу державної служби.
Судами встановлено, що відповідно до записів №9-29 копії трудової книжки серії НОМЕР_2 від 15.08.1986, на ім`я ОСОБА_1 , позивач:
- з 20.10.1994 по 06.03.1997 працювала на посаді інспектора митного посту в Овручеської митниці, 09.06.1995 прийняла присягу державного службовця (запис 9-11);
- 21.07.1997 позивачку призначено на посаді інспектора пасажирського відділу митного поста «Овруч» Державної митної служби України Житомирської митниці (запис 12);
- 07.04.1997 позивачці присвоєно спеціальні звання «Інспектор митної служби 2 рангу» (запис 13);
- 01.03.2000 переведена на посаду інспектора сектора відділу контролю за переміщення вантажів митного поста «Овруч» (запис 14);
- 22.04.2000 позивачці присвоєно спеціальне звання “Інспектор митної служби 1 рангу” (запис 15);
- 05.02.2001 відділ контролю за переміщення вантажів перейменовано у відділ контролю за доставкою вантажів (запис 16);
- 01.04.2004 позивачці присвоєно спеціальне звання “Інспектор митної служби 4 рангу” (запис 17);
- 22.04.2004 прийняла урочисте зобов`язання працівника митної служби України (запис 18);
- 01.04.2005 відділ контролю за доставкою вантажів перейменовано у відділ контролю за переміщенням товарів (запис 19);
- 25.06.2005 позивачці присвоєно спеціальне звання “Інспектор митної служби 3 рангу” (запис 20);
- 16.08.2005 призначена на посаду старшого інспектора сектора «відділу контролю за переміщенням товарів» митного поста «Овруч» (запис 21);
- 17.11.2005 позивачці присвоєно спеціальне звання “Інспектор митної служби 2 рангу” (запис 22);
- 28.11.2006 позивачці присвоєно спеціальне звання “Інспектор митної служби 1 рангу” (запис 23), 
- 01.04.2009 призначена на посаду провідного інспектора сектора контролю за переміщенням товарів на митному посту «Овруч» відділу контролю за переміщенням товарів, як така, що успішно пройшла стажування (запис 24);
- 17.02.2012 призначена на посаду головного інспектора митного поста «Овруч» як така, що успішно пройшла стажування (запис 25);
- 30.05.2012 позивачці присвоєно спеціальне звання “Радник митної служби ІІІ рангу” (запис 26);
- з 24.12.2012 по 31.05.2013 працювала на посаді головного інспектора митного поста «Північний» (запис 26);
- 01.06.2013 прийнята на посаду старшого інспектора сектора відділу митного оформлення «Залізничний» митного поста «Північний» Житомирської митниці Міндоходів  у порядку переведення з Житомирської митниці (запис 27);
- 11.09.2013 присвоєно 12 ранг державної служби (запис 28);
- 01.11.2013 переведена на посаду старшого державного інспектора відділу митного оформлення «Залізничний» митного поста «Північний» Житомирської митниці Міндоходів (запис 29).
Відповідно до трудової книжки серії НОМЕР_3 вбачається, що ОСОБА_1 :
- 01.01.2014 позивачці присвоєно спеціальне звання “Радник податкової та митної справи ІІІ рангу” (запис 32);
- 05.11.2014 переведена на посаду головного державного інспектора митного поста «Північний» Житомирської митниці ДФС, як така, що успішно пройшла стажування (запис 34);
- 01.11.2015 переведена на посаду головного державного інспектора відділу митного оформлення «Овруч» митного посту «Північний» (запис 35);
- 03.01.2017 переведена на посаду старшого державного інспектора відділу митного оформлення «Овруч-Залізничний» митного посту «Північний» (запис 36);
- 15.03.2017 переведена на посаду старшого державного інспектора сектору митного оформлення «Овруч» митного посту «Північний» (запис 37);
- з 15.02.2019 по 04.12.2019 позивачка працювала на посаді старшого державного інспектора відділу митного оформлення «Овруч» митного посту «Північний» (запис 38-39);
- 05.12.2019 позивачка прийнята на посаду старшого державного інспектора відділу митного оформлення «Овруч» митного поста «Овруч» Київської митниці держмитслужби, як така, що успішно пройшла стажування (запис 40);
- 05.12.2019 присвоєно 6 ранг державної служби (запис 41);
- 01.07.2020 позивачці присвоєно спеціальне звання “Радник митної служби ІІІ рангу” (запис 42);
- з 06.07.2020 по 29.06.2021 позивачку переведено на посаду старшого державного інспектора відділу митного оформлення №4 митного поста «Овруч» (запис 43-44);
- 30.06.2021 позивачка працювала на посаді старшого державного інспектора митного поста «Овруч» з укладанням контракту про проходження державної служби в Житомирській митниці у порядку переведення з Київської митниці Держмитслужби (запис 45);
- 10.09.2021 призначено в порядку просування по службі, як переможниця конкурсу на посаду головного державного інспектора митного поста «Овруч» шляхом укладання контракту про проходження державної служби (запис 46);
- 12.09.2021 переведена на рівнозначну посаду головного державного інспектора відділу оформлення «Малин» митного поста «Коростень» з укладанням контракту про проходження державної служби (запис 47);
- з 03.07.2023 по 30.09.2024 переведена на рівнозначну посаду головного державного інспектора митного оформлення №2 митного поста «Коростень» з укладанням контракту про проходження державної служби (запис 48-49).
Відповідно до довідки Житомирської митниці від 07.10.2024 стаж державної служби ОСОБА_1 станом на 30.09.2024 складає 29 років 06 місяців 4 дні.
Відповідно до розрахунку страхового стажу ОСОБА_1 , форма РС-право, періоди роботи з 15.11.1993 по 26.03.1997, з 26.03.1997 по 31.03.1997, з 01.04.1997 по 31.08.2005, з 01.09.2005 по 04.11.2005, з 07.11.2005 по 29.09.2008, з 30.09.2008 по 22.03.201201.09.1981 по 21.06.1986, з 15.08.1986 по 18.07.1988, з 15.08.1990 по 01.11.1993, з 20.10.1994 по 06.03.1997, з 21.07.1997 по 31.12.2003, з 01.01.2004 по 30.11.2016, з 01.12.2016 по 31.12.2016, з 01.01.2017 по 29.02.2020, з 01.03.2020 по 31.03.2020, з 01.04.2020 по 28.02.2022, з 01.03.2022 по 31.03.2022 та з 01.04.2022 по 29.02.2024 зараховано до страхового стажу позивача, що не оскаржується сторонами.
Однак, в оскаржуваному рішенні Головне управління Пенсійного фонду України в Донецькій області не зазначило, які періоди було зараховано або не зараховано до страхового стажу позивача, який дає право на призначення пенсії відповідно до статті 37 Закону України «Про державну службу» №3723-XII від 16.12.1993.
При цьому, відповідач вказав, що відповідно до статті 25 Закону України «Про державну службу» від 16.12.1993 №3723-ХІІ визначені категорії посад державних службовців. Посади працівників державної митної служби, які мають спеціальні звання, даною статтею не передбачені. Так, відповідач дійшов висновку, що право на пенсію за віком згідно Закону України «Про державну службу» позивач не має, оскільки відсутній стаж роботи на посадах, віднесених до категорії посад державних службовців.
Отже, із зазначеного вбачається, до страхового стажу позивача, який дає право на призначення пенсії відповідно до статті 37 Закону України «Про державну службу» №3723-XII від 16.12.1993, відповідачем не зараховано періоди роботи позивача на посадах, віднесених до відповідних категорій посад державних службовців. Доказів протилежного матеріали справи не містять.
Так, позивачу присвоєно спеціальні звання: 21.07.1997 - присвоєно персональне звання “Інспектор митної служби 2 рангу”, з 22.04.2000 - присвоєно спеціальне звання “Інспектор митної служби 1 рангу”, 01.04.2004 - присвоєно спеціальне звання “Інспектор митної служби 4 рангу”, з 25.06.2005 присвоєно спеціальне звання “Інспектор митної служби 3 рангу”, з 28.11.2006 - присвоєно спеціальне звання “Інспектор митної служби 1 рангу”, з 24.12.2012 - присвоєно спеціальне звання “Інспектор митної служби 1 рангу”, з 01.01.2014 - присвоєно спеціальне звання “Радник податкової та митної справи ІІІ рангу”, про, що відповідачем зазначено у відзиві на позовну заяву.
Постановою Кабінету Міністрів України №306 від 20.04.2016 «Питання присвоєння рангів державних службовців та співвідношення між рангами державних службовців і рангами посадових осіб місцевого самоврядування, військовими званнями, дипломатичними рангами та іншими спеціальними званнями» (Постанова №306) затверджено Порядок присвоєння рангів державних службовців, співвідношення рангів державних службовців і військовими званнями, дипломатичними рангами та іншими спеціальними званнями згідно з додатками 1-10.
Вищенаведені норми підтверджують, що посадові особи контролюючих органів, в даному випадку митного органу, віднесені до державних службовців за певними особливостями, тобто з присвоєнням спеціальних звань, які відповідають певним категоріям та рангам державних службовців. Відтак, спеціальні звання посадових осіб контролюючих органів - прирівнюються до рангів державного службовця, визначених Постановою №306.
Додатком 13 Постанови №306 передбачено, що спеціальні звання «Радник митної служби ІІІ рангу», «Радник митної служби ІІ рангу», «Радник митної служби І рангу» прирівнюється до 6, 5, 4 рангів державного службовця, відповідно.
Отже, посадові особи митних органів, яким присвоєно спеціальні звання є державними службовцями зі спеціальним статусом, а тому період проходження служби в митних органах має зараховуватися до стажу державної служби, який дає право на пенсію за віком відповідно до Закону України «Про Державну службу».
Твердження відповідача про те, що робота позивача на посадах державної митної служби, який має спеціальні звання, не може бути зарахована, як стаж державного службовця, за наявності якого надається право на призначення пенсії державного службовця, є безпідставними та такими, що суперечать вимогам чинного законодавства.
Як вже зазначено вище, обов`язковою умовою для збереження в особи права на призначення пенсії відповідно до статті 37 Закону України «Про державну службу» №3723-ХІІ від 16.12.1993 після 01.05.2016 є дотримання сукупності вимог, визначених частиною 1 статті 37 цього Закону і Прикінцевих та перехідних положень Закону України «Про державну службу» №889-VІІІ від 10.12.2015, а саме: щодо віку, страхового стажу та стажу державної служби.
Суд зазначає, що періоди роботи позивача на посадах державної митної служби підтверджуються даними трудових книжок позивачки серії НОМЕР_3 та серії НОМЕР_2 , що відповідачем не заперечується.
Відтак, до стажу державної служби позивача підлягають зарахуванню періоди роботи з 20.10.1994 по 06.03.1997 та з 21.07.1997 по 30.09.2024.
Відсутність в оскаржуваному рішенні конкретно визначених періодів роботи позивача, які не зараховано до її стажу державної служби, та розрахунку страхового стажу, позбавляє суд можливості перевірити таке рішення на відповідність пенсійному законодавству України.
Відтак, рішення Головного управління Пенсійного фонду України в Донецькій області №918150814120 від 17.10.2024 не відповідає принципам, визначеним частиною другою статті 2 КАС України.
Враховуючи вищевикладене, суд апеляційної інстанції погоджує висновок суду першої інстанції щодо часткового задоволення позовних вимог із скасуванням спірного рішення, зарахуванням до стажу державної служби періоди роботи (служби) з 20.10.1994 по 06.03.1997 та з 21.07.1997 по 30.09.2024 та зобов`язанням повторно розглянути заяву про перехід на пенсію за віком відповідно Закону України «Про державну службу».
В іншій частині рішення суду першої інстанції не оскаржувалось.
Відповідно до положень ч.1 ст. 316 Кодексу адміністративного судочинства України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення або ухвалу суду – без змін, якщо визнає, що суд правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.
Враховуючи вищевикладене, суд апеляційної інстанції вважає за необхідне залишити апеляційну скаргу без задоволення, а постанову суду першої інстанції – без змін, оскільки суд правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права, а  доводи апеляційної скарги не спростовують висновків суду першої інстанції.  
Керуючись статтями 250, 311, 315, 316, 321, 322, 325, 328, 329 Кодексу адміністративного судочинства України,-

                                                   ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Головного управління Пенсійного фонду України в Донецькій області – залишити без задоволення.
Рішення Донецького окружного адміністративного суду від 19 березня 2025 року у справі № 200/8022/24 – залишити без змін.
Постанова суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду набирає законної сили з дати її ухвалення та не підлягає касаційному оскарженню крім  випадків, передбачених п. 2 ч. 5 ст. 328 Кодексу адміністративного судочинства України, протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.
Повне судове рішення складено 27 серпня 2025 року.

Судді                                                                                    А.В. Гайдар
                                                                                   А.А. Блохін
                                                                                                  Е.Г. Казначеєв