ДНІПРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 33/803/2195/25 Справа № 209/3568/25 	  	Суддя у 1-й інстанції - Левицька Н. В. Суддя у 2-й інстанції - Корчиста  О. І.	

ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ 

21 серпня 2025 року                                                                м. Дніпро

       Суддя Дніпровського апеляційного суду Корчиста О.І. розглянула у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу представника особи, яка притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , - адвоката Фесюка Ю.О. на постанову Дніпровського районного суду міста Кам`янського від 21 липня 2025 року, відносно: 
ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 ,
у справі про адміністративне правопорушення за ст. 124 КУпАП,- 
               за участі:
               в режимі відеоконференції
               представника                                        Фесюка Ю.О.

В С Т А Н О В И В:

       Цією постановою ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП та накладено на нього адміністративне стягнення у вигляді штрафу на користь держави в розмірі п`ятдесяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 850 (вісімсот п`ятдесят) гривень.
       При обставинах, встановлених місцевим судом, 21 квітня 2025 року о 11 год. 30 хв. в м. Кам`янське, по Єлизаветівському шосе, водій ОСОБА_1 керуючи ТЗ Мазда 6 ДНЗ НОМЕР_1 , рухаючись по другорядній дорозі, не надав перевагу у русі авто BMW 328і ДНЗ НОМЕР_2 під керуванням водія ОСОБА_2 , який рухався по головній. Внаслідок ДТП автомобілі отримали механічні пошкодження, водії матеріального збитку, потерпілі відсутні. 
       В апеляційній скарзі адвокат Фесюк Ю.О. просить скасувати постанову про притягнення ОСОБА_1 за ст. 124 КУпАП, призначити судову інженерно-транспортну експертизу та закрити провадження з підстав відсутності в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення.
       Вимоги апеляційної скарги по суті мотивує тим, що водій ОСОБА_2 перевищив допустиму швидкість руху та здійснив рух прямо по смузі, по якій дозволено рух тільки ліворуч. 
       Заслухавши адвоката Фесюка Ю.О., який підтримав доводі і вимоги апеляційної скарги, перевіривши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, виходжу з наступного.
       Відповідно до вимог ст. ст. 245, 251, 252, 280 КУпАП, суд зобов`язаний повно, всебічно та об`єктивно з`ясувати всі обставини справи, встановити чи було вчинено адміністративне правопорушення та чи винна особа у його вчиненні, дослідити наявні у справі докази, дати їм належну правову оцінку і в залежності від встановленого, прийняти мотивоване законне рішення. 
       Дані вимоги, судом першої інстанції були виконані в повному обсязі. 
       Висновок суду про доведеність вини ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП, відповідає фактичним обставинам справи, є законним та обґрунтованим, а доводи апеляційної скарги про відсутність в його діях складу адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП, є необґрунтованими і безпідставними. 
       Так, висновок суду першої інстанції щодо наявності в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП, підтверджується доказами, що містяться в матеріалах справи, в їх сукупності, зокрема: протоколом про адміністративне правопорушення серії серії ЕПР1 № 307406 від 21 квітня 2025 року, яким зафіксовані обставини вчинення ОСОБА_1 правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП; схемою місця ДТП, на якій зафіксовано розташування транспортного засобу, а також місце зіткнення.
       Відповідно до ст. 252 КУпАП, орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю. 
       Згідно ч. 1 ст. 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. 
       Так, ОСОБА_1 інкримінується порушення вимог п. 16.11 ПДР, відповідно до якого, на перехресті нерівнозначних доріг водій транспортного засобу, що рухається по другорядній дорозі, повинен дати дорогу транспортним засобам, які наближаються до даного перехрещення проїзних частин по головній дорозі, незалежно від напрямку їх подальшого руху. 
       Порушення саме цього пункту ПДР водієм ОСОБА_1 повністю підтверджується дослідженими матеріалами справи, а також наявними пошкодженнями транспортного засобу, механізм спричинення яких в повній мірі відповідає обставинам, викладеним в протоколі про адміністративне правопорушення. 
       При вирішенні питання первинності порушень Правил дорожнього руху, відповідно до викладеній правовій позиції Верховного Суду України в своєму рішенні в справі №5-18кс14 від 20 листопада 2014 року, у випадку виникнення ДТП за участю декількох водіїв наявність чи відсутність в їх діях складу адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП, потребує встановлення причинного зв`язку між діянням (порушенням ПДР) кожного з них та наслідками, що настали, дослідження характеру та черговості порушень, які вчинив кожен із водіїв, того, хто з них створив небезпечну дорожню обстановку (аварійну ситуацію), тобто з`ясування ступеня участі (внеску) кожного з них у спричиненні наслідку. 
       Причинний зв`язок в автотранспортних правопорушеннях відрізняється тим, що він встановлюється не між діями водія та наслідками, що настали, а між порушеннями ПДР й відповідними наслідками. 
       Дані обставини та причинний зв`язок між діями учасником дорожньо-транспортної пригоди та її наслідками, судом першої інстанції з`ясовано і встановлено в повному обсязі, а отже, первинне порушення правил дорожнього руху було допущене водієм ОСОБА_1 , який рухаючись по другорядній дорозі не дав дорогу транспортному засобу, який наближався до даного перехрещення проїзних частин по головній дорозі, внаслідок чого відбулася ДТП.
       Таким чином, саме первинні дії водія  ОСОБА_1 , які полягли в порушенні ним вимог п. 16.11 ПДР, мають причинний зв`язок із настанням даної ДТП.
       При цьому також враховується, що провадження у справі про адміністративне правопорушення здійснюється в межах протоколу про адміністративне правопорушення, а тому апеляційний суд позбавлений можливості здійснити оцінку та визначити кваліфікацію дій водія іншого водія в даній дорожньо-транспортній пригоді.
       Щодо вимоги апеляційної скарги про призначення судової інженерно-транспортної експертизи, то судом першої інстанції було надано обґрунтований висновок з цього приводу, зокрема, зазначено, що наявні в матеріалах справи фотосвітлини та відеозапис, відображають повну подію правопорушення, оскільки на них зафіксовано в повному обсязі обставини, що підлягають з`ясуванню та дають можливість встановити в діях ОСОБА_1 наявність складу адміністративного правопорушення.
       З таким висновком погоджується і апеляційний суд, оскільки наданих матеріалів достатньо для всебічного та об`єктивного з`ясування всіх обставин справи та встановлення чи було вчинено адміністративне правопорушення. А тому, відсутня необхідність в спеціальних знаннях та призначенні експертизи, яка про це просить адвокат.
       Таким чином, досліджені та перевірені місцевим судом обставини свідчать про винуватість ОСОБА_1 у вчиненні інкримінованого йому адміністративного правопорушення та узгоджується із стандартом доказування «поза розумним сумнівом» (див. рішення від 18 січня 1978 року у справі «Ірландія проти Сполученого Королівства» (Ireland v. the United Kingdom), п. 161, Series A заява № 25), який застосовується при оцінці доказів, а такі докази можуть «випливати зі співіснування достатньо переконливих, чітких і узгоджених між собою висновків чи схожих неспростовних презумпцій факту» (рішення Європейського суду з прав людини, справа «Коробов проти України» № 39598/03 від 21.07.2011 року). 
       При апеляційному перегляді постанови судді не встановлено порушень судом першої інстанції ст. ст. 279, 280 КУпАП, докази перевірені на їх допустимість, належність та достатність відповідно до ст. 252 КУпАП, а всі обставини, що мають значення для вирішення справи, суд з наведенням відповідних мотивів встановив та правильно кваліфікував вчинене правопорушення. 
       За наведеного, неправильного застосування норм матеріального права або порушень норм процесуального права, які б були підставою для скасування постанови судді, не встановлено.
       Таким чином, вважаю необхідним апеляційну скаргу залишити без задоволення, а постанову судді першої інстанції, без змін.
       Керуючись ст. 294 Кодексу України про адміністративні правопорушення, -

П О С Т А Н О В И В:

       Апеляційну скаргу представника особи, яка притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , - адвоката Фесюка Ю.О., - залишити без задоволення.
       Постанову Дніпровського районного суду міста Кам`янського від 21 липня 2025 року, відносно ОСОБА_1 , у справі про адміністративне правопорушення за ст. 124 КУпАП - залишити без змін.
       Постанова апеляційного суду набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною й оскарженню не підлягає.

Суддя                                          О.І. Корчиста