УХВАЛА

23 червня 2025 року 
м. Київ

справа №400/5946/24
адміністративне провадження № К/990/17931/25  
Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду: 
судді-доповідача Єресько Л.О.,
суддів: Соколова В.М.,  Загороднюка А.Г., 
перевіривши касаційну скаргу ІНФОРМАЦІЯ_1 ) на     ухвалу П`ятого апеляційного адміністративного суду від 01 квітня 2025 року у справі за позовом ОСОБА_1 до НОМЕР_1 комендатури охорони та обслуговування ( АДРЕСА_1 ) про визнання бездіяльності протиправною та зобов`язання вчинити певні дії,
УСТАНОВИВ:
ОСОБА_1 ( далі - позивач, ОСОБА_1 ) звернувся до суду з адміністративним позовом до НОМЕР_1 комендатури охорони та обслуговування ( АДРЕСА_1 ) (далі - відповідач), в якому просив:
- визнати протиправною бездіяльність НОМЕР_1 Комендатури охорони та обслуговування щодо не проведення ОСОБА_1 нарахування та виплати щомісячної фіксованої індексації грошового забезпечення за час проходження військової служби у Військовій частині НОМЕР_2 за період і 01.03.2018 по 13.07.2020 у розмірі 4 463,15 грн щомісяця відповідно до абзаців 3, 4, 6 пункту 5 Порядку проведення індексації грошових доходів населення, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 17.07.2003 №1078;
-   зобов`язати НОМЕР_1 Комендатуру охорони та обслуговування провести ОСОБА_1 нарахування та виплатити щомісячну фіксовану індексацію грошового забезпечення за час проходження військової служби у Військовій частині НОМЕР_2 за період з 01.03.2018 по 13.07.2020 у розмірі 4 463,15 грн щомісяця відповідно до абзаців 3, 4, 6 пункту 5 Порядку проведення індексації грошових доходів населення, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 17.07.2003 № 1078 з одночасним відрахуванням 1,5% військового збору, та із одночасною грошовою компенсацією сум податку з доходів фізичних осіб, що утримуються з грошового забезпечення, грошових винагород та інших виплат, одержаних військовослужбовцями, поліцейськими та особами рядового і начальницького складу згідно пункту 2 Порядку виплати щомісячної грошової компенсації сум податку з доходів фізичних осіб, що утримуються з грошового забезпечення, грошових винагород та інших виплат, одержаних військовослужбовцями, поліцейськими та особами рядового і начальницького складу, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 15.01.2004 року № 44.
Рішенням Миколаївського окружного адміністративного суду від 16.01.2025 позовну заяву задоволено частково.      Визнано протиправними дії 297 комендатури охорони та обслуговування, які полягають у нарахуванні та виплаті ОСОБА_1 індексації грошового забезпечення в період з 01.03.2018 до 13.07.2020, а саме: з порушенням абзаців 4, 6 пункту 5 Порядку проведення індексації грошових доходів населення, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 17.07.2003 № 1078. Зобов`язано НОМЕР_1 комендатуру охорони та обслуговування нарахувати і виплатити ОСОБА_1 різницю індексації грошового забезпечення за період з 01.03.2018 до 13.07.2020 в сумі 3 806,57 грн щомісячно, із одночасним відрахуванням 1,5 % військового збору та із одночасною компенсацією сум податку з доходів фізичних осіб відповідно до пункту 2 Порядку виплати щомісячної грошової компенсації сум податку з доходів фізичних осіб, що утримуються з грошового забезпечення, грошових винагород та інших виплат, одержаних військовослужбовцями, поліцейськими та особами рядового начальницького складу, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 15.01.2004 № 44 з урахуванням раніше виплачених сум. У задоволенні решті позовних вимог відмовлено.
Не погодившись із рішенням суду першої інстанції, 297 комендатура охорони та обслуговування ( АДРЕСА_1 ) подала апеляційну скаргу до П`ятого апеляційного адміністративного суду.
Ухвалою від 18.03.2025 П`ятий апеляційний адміністративний суд відмовив у задоволенні клопотання ІНФОРМАЦІЯ_1 ) про відстрочення сплати судового збору, відмовив у задоволенні клопотання ІНФОРМАЦІЯ_1 ) про поновлення строку на апеляційне оскарження та апеляційну скаргу залишив без руху, суд зобов`язав скаржника усунути недоліки протягом десяти днів, надавши документ про сплату судового збору в розмірі 1816,80     грн та заяву про поновлення строку або вказати інші підстави для поновлення строку.
Ухвалою від 01.04.2025 П`ятий апеляційний адміністративний суд відмовив у задоволенні клопотання ІНФОРМАЦІЯ_1 ) про відстрочення сплати судового збору, відмовив у задоволенні заяви про поновлення строку на апеляційне оскарження та відмовити у відкритті апеляційного провадження за апеляційною скаргою ІНФОРМАЦІЯ_1 ) на рішення Миколаївського окружного адміністративного суду від 16.01.2025.
Не погоджуючись із зазначеною ухвалою суду апеляційної інстанції, 297 комендатури охорони та обслуговування ( АДРЕСА_1 ) звернулася через підсистему «Електронний Суд» до Верховного Суду із касаційною скаргою.
У зв`язку з перебуванням у відпустці судді Загороднюка А.Г. (наказ від 12.06.2025 № 35а/0/6-25),  питання щодо відкриття касаційного провадження вирішується колегією суддів по виходу судді з відпустки.
Ухвалою Верховного Суду від 19.05.2025 касаційну скаргу залишено без руху, з підстав недотримання вимог статті 330 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС України). Заявникові надано строк у десять днів з дня вручення копії цієї ухвали для усунення недоліків касаційної скарги шляхом надання до суду касаційної інстанції документу про сплату судового збору в установленому законом розмірі та уточненої касаційної скарги із зазначенням про допущені судом апеляційної інстанції порушення конкретних норм процесуального права при його ухваленні.
Одночасно скаржнику роз`яснено, що у разі невиконання вимог цієї ухвали в частині невиконання вимог статті 330 КАС України касаційна скарга буде повернута.
Згідно з інформацією, наявною в комп`ютерній програмі «Діловодство спеціалізованого суду», електронний документ (ухвала суду про залишення касаційної скарги без руху від 19.05.2025) доставлена в Електронний кабінет ІНФОРМАЦІЯ_1 ) 19.05.2025 о 20 год 54 хв, що підтверджується довідкою про доставку електронного листа. 
30.05.2025 від скаржника на виконання ухвали про залишення без руху надійшло клопотання про відстрочення сплати судового та уточнена касаційна скарга.
Щодо уточненої касаційної скарги Суд зазначає таке.
Враховуючи те, що скаржник оскаржує ухвалу суду апеляційної інстанції про відмову у відкритті апеляційного провадження у справі, зазначену в частині третій статті 328 КАС України, підставами касаційного оскарження можуть бути  неправильне застосування судом апеляційної інстанції норм процесуального права.
Водночас скаржник не обґрунтовує помилковість висновку суду апеляційної інстанції щодо порушення норм процесуального права при відмові у відкритті апеляційного провадження у справі, натомість обґрунтовує помилковість висновків суду апеляційної інстанції щодо застосування норм матеріального права. 
При цьому, Суд зауважує, що суд апеляційної інстанції не надавав оцінку правильності застосування норм матеріального права по суті спору, а  встановив порушення норм процесуального права, так як наслідок відмовили у відкритті апеляційного провадження.
Вирішуючи питання щодо відстрочення скаржнику сплати судового збору Суд виходить із наступного.
Клопотання про відстрочення сплати судового збору мотивоване тим, що відповідач є бюджетною установою, а тому фінансування здійснюється з Державного бюджету. Водночас на момент подання касаційної скарги скаржник не має змоги своєчасно та в повному обсязі сплатити судовий збір, у зв`язку з відсутністю бюджетних асигнувань.
За приписами частини першої статті 133 КАС України суд, враховуючи майновий стан сторони, може своєю ухвалою зменшити розмір належних до оплати судових витрат чи звільнити від їх оплати повністю або частково, чи відстрочити або розстрочити сплату судових витрат на визначений строк.
Відповідно до частин першої, другої статті 132 КАС України судові витрати складаються із судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. Розмір судового збору, порядок його сплати, повернення і звільнення від сплати встановлюються законом.
Згідно з частиною першою статті 8 Закону України "Про судовий збір" враховуючи майновий стан сторони, суд може своєю ухвалою за її клопотанням відстрочити або розстрочити сплату судового збору на певний строк, але не довше ніж до ухвалення судового рішення у справі за таких умов:
1) розмір судового збору перевищує 5 відсотків розміру річного доходу позивача - фізичної особи за попередній календарний рік; або
2) позивачами є:
а) військовослужбовці;
б) батьки, які мають дитину віком до чотирнадцяти років або дитину-інваліда, якщо інший з батьків ухиляється від сплати аліментів;
в) одинокі матері (батьки), які мають дитину віком до чотирнадцяти років або дитину-інваліда;
г) члени малозабезпеченої чи багатодітної сім`ї;
ґ) особа, яка діє в інтересах малолітніх чи неповнолітніх осіб та осіб, які визнані судом недієздатними чи дієздатність яких обмежена; або
3) предметом позову є захист соціальних, трудових, сімейних, житлових прав, відшкодування шкоди здоров`ю.
Аналіз зазначених норм свідчить, що скаржник не є суб`єктом, на якого розповсюджується дія законодавства з питань відстрочення або розстрочення сплати судового збору.
При цьому, клопотання скаржника не містить належних обґрунтувань щодо наявності підстав для відстрочення сплати судового збору та не підтверджено відповідними доказами. У вказаному клопотанні скаржник посилається на загальні обставини щодо обмеженого фінансування та відсутність бюджетних коштів, та відповідно відсутністю можливості сплати судовий збір.
На підставі викладеного суд дійшов висновку про відсутність підстав для задоволення клопотання про відстрочення сплати судового збору.
Скаржнику було роз`яснено, що з урахуванням змін до КАС України, які набрали чинності 08.02.2020, суд касаційної інстанції переглядає судові рішення в межах доводів та вимог касаційної скарги, які стали підставою для відкриття касаційного провадження, а тому відсутність у касаційній скарзі визначених законом підстав касаційного оскарження або їх некоректне (помилкове) визначення, або визначення безвідносно до предмета спору у конкретній справі, у якій подається касаційна скарга, унеможливлює її прийняття та відкриття касаційного провадження.
Таким чином, скаржником не виконано вимоги ухвали Верховного Суду від 19.05.25 про залишення касаційної скарги без руху в повному обсязі.
Згідно з частиною другою статті 332 КАС України до касаційної скарги, яка не оформлена відповідно до вимог, встановлених статтею 330 цього Кодексу, застосовуються положення статті 169 цього Кодексу.
У пункті 1 частини четвертої статті 169 КАС України визначено, що позовна заява повертається позивачеві, якщо позивач не усунув недоліки позовної заяви, яку залишено без руху, у встановлений судом строк.
За наведених обставин касаційну скаргу необхідно повернути особі, яка її подала.
Повернення Верховним Судом касаційної скарги та надання заявнику права в межах розумних строків та при дотриманні всіх інших вимог процесуального закону на повторне звернення до Верховного Суду з такою скаргою, не є обмеженням доступу до суду (зокрема, що гарантовано пунктом 8 частини другої статті 129 Конституції України), та забезпечує практичну можливість реалізації права особи на суд у формі касаційного оскарження судового рішення учасником справи.
Ураховуючи викладене та керуючись статтями 169, 330, 332 Кодексу адміністративного судочинства України,
Відповідно до частини другої статті 332 КАС України, до касаційної скарги, яка не оформлена відповідно до вимог, встановлених статтею 330 цього Кодексу, застосовуються положення статті 169 цього Кодексу.
Згідно з пунктом першим частини четвертої статті 169 КАС України позовна заява повертається позивачеві, якщо позивач не усунув недоліки позовної заяви, яку залишено без руху, у встановлений судом строк.
Відповідно до частини сьомої статті 332 КАС України копія ухвали про повернення касаційної скарги надсилається учасникам справи у порядку, визначеному статтею 251 цього Кодексу. Скаржнику надсилається копія ухвали про повернення касаційної скарги разом з касаційною скаргою та доданими до скарги матеріалами. Копія касаційної скарги залишається в суді касаційної інстанції.
Суд роз`яснює скаржнику, що відповідно до положень частини восьмої статті 169 КАС України повернення касаційної скарги не позбавляє права повторного звернення до адміністративного суду в порядку, встановленому законом.
На підставі викладеного, керуючись статтями 169, 332, 355 КАС України,

УХВАЛИВ:
Відмовити у задоволенні клопотання ІНФОРМАЦІЯ_1 ) про відстрочення сплати судового збору за подання касаційної скарги на ухвалу П`ятого апеляційного адміністративного суду від 01 квітня 2025 року у справі № 400/5946/24.
Касаційну скаргу ІНФОРМАЦІЯ_1 ) на     ухвалу П`ятого апеляційного адміністративного суду від 01 квітня 2025 року у справі за позовом ОСОБА_1 до ІНФОРМАЦІЯ_1 ) про визнання бездіяльності протиправною та зобов`язання вчинити певні дії - повернути скаржнику.
Копію ухвали про повернення касаційної скарги надіслати учасникам справи.
Скаржнику надіслати копію ухвали про повернення касаційної скарги разом з касаційною скаргою та доданими до скарги матеріалами.
Повернення касаційної скарги не позбавляє права повторного звернення до адміністративного суду в порядку, встановленому законом.
Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання є остаточною та оскарженню не підлягає.

Судді 	 Л.О. Єресько  	
          	 В.М. Соколов   А.Г. Загороднюк