Номер провадження: 22-ц/813/2898/25 
Справа № 521/3840/23
Головуючий у першій інстанції Маркарова С. В.
Доповідач Сєвєрова Є. С.

ОДЕСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД 

ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

03.07.2025 року                                                                 м. Одеса

Одеський апеляційний суд у складі колегії:
головуючого судді Сєвєрової Є.С.,
суддів: Погорєлової С.О., Таварткіладзе О.М., 
за участю секретаря Малюти Ю.С.,
учасники справи:
позивач – ОСОБА_1 , 
відповідач – Військова частина НОМЕР_1 ,
третя особа – ОСОБА_2 , 
розглянув у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу Військової частини НОМЕР_1 на рішення Малиновського районного суду м.Одеси від 20 вересня 2024 року у складі судді Маркарової С.В., 
встановив:
2. ОПИСОВА ЧАСТИНА 

Короткий зміст позовних вимог
У лютому 2023 року, ОСОБА_1 звернувся до суду із позовом до Військової частини НОМЕР_1 , третя особа – ОСОБА_2 про відшкодування шкоди. 
В обґрунтування своїх вимог позивач посилався на те, що 31.07.2022 сталася дорожньо-транспортна пригода за участю автомобілю під керуванням ОСОБА_2 марки CITROEN JAMPER н.з. НОМЕР_2 , який належить Військовій частині НОМЕР_1  АДРЕСА_1 та автомобілю TOYOTA PRIUS н.з. НОМЕР_3 під керуванням ОСОБА_3 . ОСОБА_2 є працівником вищевказаної військової частини. Внаслідок ДТП автомобілі отримали механічні пошкодження з матеріальними збитками. Постановою Малиновського районного суду м. Одеси від 31.08.2022 по справі №512/11358/22 винним у скоєнні дорожньо-транспортної пригоди визнаний ОСОБА_2 . За свідоцтвом про реєстрацію транспортного марки TOYOTA PRIUS н.з. НОМЕР_3 засобу серії НОМЕР_4 власником пошкодженого автомобілю є ОСОБА_1 . Розмір майнової шкоди, завданої позивачу в наслідок ДТП, визначений висновком експерта ФОП « ОСОБА_4 » №75-22 від 31.08.2022 та становить 341 585, 26 грн. У винуватця ДТП був відсутній поліс страхування, відповідно позивач отримав від МТСБУ України відшкодування в розмірі 160 000 грн. Різницю в 181 585, 26 грн. позивач просить стягнути з відповідача за рішенням суду.

Позиція відповідача та третьої особи в суді першої інстанції
У відзиві на позовну заяву, Військова частина НОМЕР_1 позовні вимоги не визнала, посилаючись на те, що вони є необґрунтованими внаслідок відсутності причинно – наслідкового зв`язку між ДТП, що сталася 31.07.2021 та всім обсягом заявленої позивачем шкоди. Також відповідач не погодився із експертним висновком №75-22, наданим позивачем на підтвердження розміру позовних вимог (а.с.111-116).
Третя особа – ОСОБА_2 заперечень, пояснень чи відзиву на позовну заяву не надав. 

Короткий зміст рішення суду першої інстанції, мотивування його висновків
Рішенням Малиновського районного суду м.Одеси від 20 вересня 2024 року позов – задоволено: стягнуто з Військової частина НОМЕР_1 на користь ОСОБА_1 в відшкодування майнової шкоди - 181 585, 26 грн.; стягнуто з Військової частина НОМЕР_1 на користь ОСОБА_1 судовий збір - 1 815,85 грн.
Рішення суду мотивоване тим, що позов є доведеним позивачем, а спосіб захисту порушеного права є ефективним, тобто таким, що відповідає змісту відповідного права позивача, характеру його порушення та спричиненим цими діяннями наслідкам. 

Короткий зміст вимог та доводів апеляційної скарги
Не погодившись з вищевказаним рішенням суду, Військова частина  НОМЕР_1  подала апеляційну скаргу, у якій посилаючись на порушення судом норм процесуального права та неправильне застосування норм матеріального права, просить суд скасувати рішення Малиновського районного суду м.Одеси від 20 вересня 2024 року та прийняти нове рішення у відповідній частині по суті заявлених ОСОБА_5 вимог. 
Апеляційна скарга обґрунтована тим, щосуд першої інстанції неповно з`ясував обставини, що мають значення для справи. Зокрема, з висновку експерта №75-22 від 31.08.2022, проведеного судовим експертом Крутих Є.О., вбачається, що огляд пошкодженого транспортного засобу відбувся 26.08.2022 без участі представника військової частини НОМЕР_1 . Докази належного повідомлення військової частини НОМЕР_1 щодо участі у огляді пошкодженого транспортного засобу матеріали цивільної справи не містять. Судом першої інстанції взагалі не надано оцінки фактичним обставинам та доказам викладеним у відзиві на позовну заяву військової частини НОМЕР_1 . Так, судом першої інстанції не враховано, що 12.06.2022 мало місце ДТП з цим же автотранспортним засобом, що підтверджується постановою Суворовського районного суду м. Одеси від 12.07.2022 по справі №523/7107/22. Крім цього, матеріали справи містять докази виду автомобіля станом на 21.06.2021.

Позиція позивача та третьої особи в суді апеляційної інстанції
На адресу апеляційного суду відзив на апеляційну скаргу від ОСОБА_1 та ОСОБА_2 не надходив, однак відповідно до положень ч.3 ст. 360 ЦПК України відсутність відзиву на апеляційну скаргу не перешкоджає перегляду рішення суду першої інстанції.
У поданій до суду 26.06.2025 року заяві про розгляд справи у його відсутність, ОСОБА_1 просив в задоволенні апеляційної скарги відмовити, а рішення залишити без змін. 

Явка сторін в суді апеляційної інстанції
В судове засідання, призначене на 03.07.2025 сторони не з`явилися, хоча були повідомлені належним чином, у відповідності до вимог ст. 128-130 ЦПК України, що підтверджується письмовими матеріалами справи. 
26.06.2025 від ОСОБА_1 до суду надійшла заява, у якій останній просить суд справу за апеляційною скаргою Військової частини розглядати за його відсутності та відсутності його представника. 
Статтею 372 ЦПК України передбачено, що апеляційний суд відкладає розгляд справи в разі неявки у судове засідання учасника справи, щодо якого немає відомостей про вручення йому судової повістки або за його клопотанням, коли повідомлені ним причини неявки буде визнано поважними. Неявка сторін або інших учасників справи, належним чином повідомлених про дату, час і місце розгляду справи, не перешкоджає розгляду справи.

3.МОТИВУВАЛЬНА ЧАСТИНА

Позиція апеляційного суду
Заслухавши суддю-доповідача, обговоривши доводи апеляційної скарги, дослідивши докази, що стосуються фактів, на які апелянт посилається в апеляційній скарзі, перевіривши правильність застосування судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права при постановленні судового рішення, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга Військової частини НОМЕР_1 задоволенню не підлягає.

Встановлені обставини по справі. Визначення відповідно до встановлених обставин правовідносин
31.07.2022 сталась дорожньо-транспортна пригода за участю автомобілю марки CITROEN JAMPER н.з. НОМЕР_2 , який належить Військовій Частині НОМЕР_1 АДРЕСА_1 , під керуванням її працівника ОСОБА_2 та автомобілю марки TOYOTA PRIUS н.з. НОМЕР_5 під керуванням ОСОБА_3 .
Вказані обставини відповідачем не оспорювались.
Наслідком ДТП стало пошкодження транспортного засобу марки TOYOTA PRIUS н.з. НОМЕР_5 . 
За свідоцтвом про реєстрацію транспортного засобу серії НОМЕР_4 власником пошкодженого автомобілю є позивач ОСОБА_1 .
Вина ОСОБА_2 в порушені ПДР, що призвело до ДТП встановлена постановою Малиновського районного суду м. Одеси по справі № №521/11358/22 від 31.08.2022.
З письмових пояснень ОСОБА_2 , наявних з матеріалах адміністративної справи №521/11358/22 про притягнення останнього до відповідальності за ст. 124 КУпАП вбачається, що водій виконував бойове розпорядження щодо переміщення гуманітарного вантажу до м. Миколаєва.
Вказані обставини відповідачем не спростовані.
За протоколом серії ААБ № 019673 автомобіль марки CITROEN JAMPER н.з.  НОМЕР_2 , належить в/ч НОМЕР_1 АДРЕСА_1 .
На момент ДТП автомобіль марки CITROEN JAMPER н.з.  НОМЕР_2 не мав чинного договору обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів.
Розмір майнової шкоди визначений висновком експерта ФОП « ОСОБА_4 » №75-22 від 31.08.2022 та становить 341 585, 26 грн.
Відповідач в добровільному порядку шкоду, заподіяну позивачу не відшкодував.
МТСБУ в межах своїх повноважень здійснило страхове відшкодування позивачу в розмірі 160000 грн.
Різниця між отриманою позивачем виплатою та заподіяною в наслідок ДТП шкодою становить 181 585, 26 грн.

Доводи, за якими суд апеляційної інстанції погодився з висновками суду першої інстанції, та застосовані норми права.
Відповідно до ч. ч. 1, 2, 6 ст. 367 ЦПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково наданими доказами та перевіряє законність та обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.
Суд апеляційної інстанції досліджує докази, що стосуються фактів, на які учасники справи посилаються в апеляційній скарзі та (або) відзиві на неї.
В суді апеляційної інстанції не приймаються і не розглядаються позовні вимоги та підстави позову, що не були предметом розгляду в суді першої інстанції.
Згідно з положеннями ч. ч. 1, 2 та 5 ст. 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним та обґрунтованим.
Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права.
Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються яка на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.
Статтями 5, 12, 13, 81, 83 ЦПК України передбачено, що здійснюючи правосуддя, суд захищає права свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законами України.
Цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін.
Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом.
Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків встановлених цим Кодексом.
Суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачений цим Кодексом випадках.
Учасник справи розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд.
Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.
Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.
Сторони та інші учасники справи подають докази у справі безпосередньо до суду.
Відповідно до положень ч. 3 ст. 12, ч. 1 ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків встановлених цим Кодексом.
Згідно з ч. 6 ст. 81 ЦПК України доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.
Частиною першою статті 76 ЦПК України передбачено, що доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (факті), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.
Належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування (ч. 1 ст. 77 ЦПК України).
Достовірними є докази, на підставі яких можна встановити дійсні обставини справи (ст. 79 ЦПК України).
Достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування (ч. 1 ст. 80 ЦПК України).
У частині першій ст. 89 ЦПК України визначено, що суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.
Встановивши обставини справи, дослідивши та оцінивши усі надані сторонами письмові докази й наведені доводи за своїм внутрішнім переконанням, яке ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів, колегія суддів погоджується із висновками суду першої інстанції про обґрунтованість позовних вимог ОСОБА_1 .
Так,за частинами 1, 2 ст. 1166 ЦК України майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала.
Особа, яка завдала шкоди, звільняється від її відшкодування, якщо вона доведе, що шкода завдано не з її вини.
В порядку ч. 1 ст. 1172 ЦК України юридична або фізична особа відшкодовує шкоду, завдану їхнім працівником під час виконання ним своїх трудових (службових) обов`язків.
Зазначена норма закону узгоджується із правовою позицією Верховного Суду України у справі № 6-933цс16, за якою відповідальність юридичної або фізичної особи настає у випадках, коли особа, з вини якої заподіяна шкода, знаходиться з цією юридичною або фізичною особою в трудових відносинах, і шкоду заподіяно нею у зв`язку з виконанням трудових (службових) обов`язків.
Під виконанням працівником своїх трудових (службових) обов`язків розуміється виконання роботи, зумовленої трудовим договором (контрактом), посадовими інструкціями, а також роботи, яка хоча і виходить за межі трудового договору чи посадової інструкції, але доручається юридичною або фізичною особою або спричинена необхідністю як на території роботодавця, так і за її межами. Це можуть бути дії виробничого, господарського, технічного та іншого характеру, вчинення яких безпосередньо входить до службових обов`язків працівника.
Останній відповідає в такому випадку перед роботодавцем в порядку регресу.

Мотиви відхилення аргументів, викладених в апеляційній скарзі
У доводах апеляційної скарги, Військова частина НОМЕР_1 посилається на те, що з висновку експерта №75-22 від 31.08.2022, проведеного судовим експертом Крутих Є.О., вбачається, що огляд пошкодженого транспортного засобу відбувся 26.08.2022 без участі представника Військової частини НОМЕР_1 , при цьому докази належного повідомлення Військової частини НОМЕР_1 щодо участі у огляді пошкодженого транспортного засобу матеріали справи не містять. 
Проте вищевказані доводи скаржника є необґрунтованими, оскільки згідно з ч.1, 2 ст. 76 ЦПК України, доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються зокрема і висновком експерта. 
При цьому, слід зазначити, що висновок експерта №75-22 від 31.08.2022 складено сертифікованим судовим експертом, відповідно до вимог чинного законодавства, та містить детальний опис пошкоджень автомобіля і висновки щодо їх причин та вартості усунення.
Матеріали справи не містять жодних заяв або клопотань з боку Військової частини НОМЕР_1 щодо незгоди з висновком, вимог про призначення повторної чи додаткової експертизи або проведення спільного огляду транспортного засобу.

Таким чином, відсутність представника відповідача під час огляду сама по собі не свідчить про недопустимість або неналежність доказу, і не впливає на об`єктивність результатів огляду, що був проведений експертом із дотриманням установлених процедур.
Водночас скаржник не довів, яким чином відсутність представника під час огляду вплинула на зміст, повноту чи достовірність висновку експерта. Апеляційна скарга також не містить посилань на жодні альтернативні докази, які могли б поставити під сумнів результати огляду, тому доволи скарги в цій частині є необґрунтованими.
Безпідставними є і посилання скаржника на те, що судом першої інстанції не враховано, що 12.06.2022 мало місце ДТП з цим же автотранспортним засобом, що, на думку скаржника, могло вплинути на обсяг пошкоджень, встановлених у цій справі.
Так, наявність дорожньо-транспортної пригоди 12.06.2022 підтверджується постановою Суворовського районного суду м. Одеси від 12.07.2022 у справі № 523/7107/22 (а.с. 135). Водночас, докази, надані в матеріалах цієї справи, зокрема фотознімки стану автомобіля станом на 21.06.2022, спростовують припущення про наявність пошкоджень, пов`язаних із попередньою ДТП, які могли вплинути на висновки експерта у справі, що розглядається.
Крім того, скаржник не надав жодних доказів, які б підтверджували, що пошкодження, які стали предметом оцінки у справі, виникли саме внаслідок події від 12.06.2022, а не внаслідок ДТП, що є предметом цього провадження. Висновок експерта базується на візуальних, технічних та об`єктивних даних щодо характеру пошкоджень, які узгоджуються з обставинами ДТП, встановленими в рамках даної справи.
Таким чином, припущення скаржника про наявність інших пошкоджень є голослівними, не підтвердженими належними та допустимими доказами, а тому не спростовують висновків суду першої інстанції щодо причинно-наслідкового зв`язку між ДТП та завданими пошкодженнями.
       Жодних інших доводів на спростування висновків суду, апеляційна скарга Військової частини НОМЕР_1 не містить. 
Відповідно до ч.1, 2 ст. 367 ЦПК України, суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги. Суд апеляційної інстанції досліджує докази, що стосуються фактів, на які учасники справи посилаються в апеляційній скарзі та (або) відзиві на неї.

Висновки за результатами розгляду апеляційної скарги, з посиланням на норми процесуального права, якими керувався суд апеляційної інстанції
Виходячи з вищезазначеного, колегія суддів вважає, що доводи апеляційної скарги Військової частини НОМЕР_1 є недоведеними, а тому її треба залишити без задоволення.
Відповідно до п.1 ч. 1 ст. 374, ст. 375 ЦПК України суд апеляційної інстанції за результатами розгляду апеляційної скарги залишає судове рішення без змін, а скаргу без задоволення, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержання норм матеріального і процесуального права.
За вищевикладених обставин колегія суддів вважає, що рішення суду першої інстанції є справедливим, законним та обґрунтованим. Судом повно та всебічно досліджені наявні в матеріалах справи докази, їм надана правильна оцінка, порушень норм матеріального та процесуального права не допущено. Підстави для скасування, зміни рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги Військової частини НОМЕР_1 відсутні.

Щодо розподілу судових витрат у зв`язку з апеляційним розглядом справи.
Відповідно до ст. 382 ЦПК України, в резолютивній частині постанови суду апеляційної інстанції зазначається, зокрема, новий розподіл судових витрат, понесених у зв`язку з розглядом справи у суді першої інстанції, - у випадку скасування або зміни судового рішення; розподіл судових витрат, понесених у зв`язку з переглядом справи у суді апеляційної інстанції.
Ухвалою Одеського апеляційного суду від 09.12.2025 року було відстрочено Військовій частині НОМЕР_1 сплату судового збору за подачу апеляційної скарги у розмірі 2179,01 грн., яка підлягала сплаті за подачу апеляційної скарги на рішення суду, до ухвалення судового рішення у справі (а.с. 193, 193 зворот). 
Таким чином, відповідно до п.п. 9 п.1 ч. 2 ст.4 Закону України «Про судовий збір» з Військової частини  НОМЕР_1  на користь держави необхідно стягнути суму відстроченого судового збору за подачу апеляційної скарги на рішення суду в розмірі 2179,01 грн.

Порядок та строк касаційного оскарження
Згідно з п. 1 ч.1 ст. 389 ЦПК України учасники справи, а також особи, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їхні права, свободи, інтереси та (або) обов`язки, мають право оскаржити у касаційному порядку рішення суду першої інстанції після апеляційного перегляду справи та постанову суду, крім судових рішень, визначених у частині третій цієї статті.
Підстави касаційного оскарження передбачені ч. 2 ст. 389 ЦПК України.
Частиною 1 ст. 390 ЦПК України передбачено, що касаційна скарга на судове рішення подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення.
Касаційна скарга подається безпосередньо до суду касаційної інстанції (ст. 391 ЦПК України).

4. РЕЗОЛЮТИВНА ЧАСТИНА
Керуючись ст.ст. 374, 375, 382, 383, 384 ЦПК України, суд
постановив:
Апеляційну скаргу Військової частини НОМЕР_1 залишити без змін. 
Рішення Малиновського районного суду м.Одеси від 20 вересня 2024 року залишити без задоволення.
Стягнути з Військової частини НОМЕР_1 (код ЄДРПОУ: НОМЕР_6 ) відстрочений судовий збір за подачу апеляційної скарги на користь держави в розмірі 2179 (дві тисячі сто сімдесят дев`ять) гривень, 01 копійка. 
Постанова набирає законної сили з моменту прийняття, може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.
Повний текст судового рішення складено 03.07.2025

Головуючий        
                                                
Судді: