УХВАЛА
30 червня 2025 року 
м. Київ
справа № 240/16338/24
адміністративне провадження № К/990/25064/25 
Верховний Суд у складі судді-доповідача Касаційного адміністративного суду Соколова В.М., перевіривши касаційну скаргу ОСОБА_1 на ухвалу Житомирського окружного адміністративного суду від 25 лютого 2025 року та постанову Сьомого апеляційного адміністративного суду від 29 квітня 2025 року у справі №240/16338/24 за позовом ОСОБА_1 до Краснопільської сільської ради Бердичівського району Житомирської області, за участю третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору, на стороні відповідача - Опорного комунального закладу освіти "Іванопільський ліцей" про визнання протиправними та скасування рішень,
УСТАНОВИВ:
ОСОБА_1 звернулась до Житомирського окружного адміністративного суду з позовом, в якому просила визнати протиправними та скасувати рішення 34 сесії 8 скликання Краснопільської сільської ради Бердичівського району Житомирської області № 1951, № 1953, №1955 від 19 лютого 2024 року.
Ухвалою Житомирського окружного адміністративного суду від 25 лютого 2025 року, залишеною без змін постановою Сьомого апеляційного адміністративного суду від 29 квітня 2025 року, закрито провадження у справі №240/16338/24 за позовом ОСОБА_1 , в частині визнання протиправними та скасування рішень від 19 лютого 2024 року № 1953 "Про ліквідацію Комунального закладу "Іванопільський ліцей" Краснопільської сільської ради Бердичівського району Житомирської області" та № 1955 "Про передачу комунального майна "ОКЗО Іванопільський ліцей" Краснопільської сільської ради Бердичівського району Житомирської області".
Не погодившись із оскаржуваними судовими рішеннями, позивач звернулася до Верховного Суду через підсистему «Електронний суд» з касаційною скаргою.
Відповідно до частини третьої статті 3 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС України) провадження в адміністративних справах здійснюється відповідно до закону, чинного на час вчинення окремої процесуальної дії, розгляду і вирішення справи.
За правилами частини першої статті 334 КАС України за відсутності підстав для залишення касаційної скарги без руху, повернення касаційної скарги чи відмови у відкритті касаційного провадження суд касаційної інстанції постановляє ухвалу про відкриття касаційного провадження у справі.
Вирішуючи питання щодо можливості відкриття касаційного провадження, суд виходить із такого.
Згідно з частиною другою  статті 328 КАС України  у касаційному порядку можуть бути оскаржені ухвали суду першої інстанції про забезпечення позову, заміну заходу забезпечення позову, ухвали, зазначені у    пунктах 3 (повернення заяви позивачеві (заявникові)),  4 (відмови у відкритті провадження у справі),  2 (залишення позову (заяви) без розгляду), 13 (закриття провадження у справі),  17 (відмови у відкритті провадження про перегляд судового рішення за нововиявленими або виключними обставинами, відмови в задоволенні заяви про перегляд судового рішення за нововиявленими або виключними обставинами),  20 (заміни сторони у справі (процесуальне правонаступництво) або сторони виконавчого провадження)  частини першої статті 294 цього Кодексу, після їх перегляду в апеляційному порядку.
За приписами абзацу другого частини четвертої статті 328 КАС України підставами касаційного оскарження судових рішень, зазначених у частині третій цієї статті, є неправильне застосування судом норм матеріального права чи порушення норм процесуального права.
Положеннями статті 330 КАС України визначено вимоги щодо форми та змісту касаційної скарги.
За приписами пункту 4 частини другої статті 330 КАС України у касаційній скарзі зазначаються підстави, на яких подається касаційна скарга з визначенням передбачених статтею 328 цього Кодексу підстав. 
У разі подання касаційної скарги на судове рішення, зазначене у частинах другій та третій статті 328 цього Кодексу, в касаційній скарзі зазначається обґрунтування того, в чому полягає неправильне застосування норм матеріального права чи порушення норм процесуального права, що призвело до ухвалення незаконного судового рішення (рішень) (абзац 4).
Отже, касаційна скарга повинна містити посилання на конкретні порушення відповідної норми права чи неправильність її застосування.
Скаржник повинен зазначити конкретні порушення, що є підставами для скасування або зміни судового рішення (рішень), які, на його думку, допущені судом при його (їх) ухваленні, та навести аргументи в обґрунтування своєї позиції.
Перевіряючи доводи касаційної скарги, Верховним Судом встановлено, що аргументи заявника зводяться до часткового опису обставин справи з посиланням на норми КАС України. Проте аргументів щодо неправомірності застосування судами першої та апеляційної інстанцій пункту 4 частини першої статті 238 КАС України або порушення ним інших процесуальних норм у скарзі не наведено. 
Суд наголошує, що підставами касаційного оскарження можуть бути не будь-які порушення процесуального права, а лише ті, які впливають на правильність вирішення судом процесуального питання або які є обов`язковою підставою для скасування судового рішення.
Однак подана касаційна скарга не містить обґрунтування того, в чому полягає порушення норм процесуального права, що призвело до ухвалення незаконного судового рішення.
Судами попередніх інстанцій встановлено, що   провадженні Житомирського окружного адміністративного суду перебувала справа №240/5189/24 за позовом ОСОБА_1 до Краснопільської сільської ради Бердичівського району Житомирської області про визнання протиправними та скасування рішень 34 сесії 8 скликання Краснопільської сільської ради Бердичівського району Житомирської області від 19 лютого 2024 року № 1953 та № 1955.
Рішенням Житомирського окружного адміністративного позову від 23 серпня 2024 року у зазначеній справі в позові відмовлено.
Постановою Сьомого апеляційного адміністративного суду від 10 грудня 2024 року, яка набрала законної сили, апеляційну скаргу ОСОБА_1 задоволено частково та постановлено скасувати судове рішення від 23 серпня 2024 року й задовольнити позов частково, визнавши протиправним та скасувавши рішення 34 сесії 8 скликання Краснопільської сільської ради Бердичівського району Житомирської області № 1953 від 19 лютого 2024 року. В решті позову, тобто в частині визнання протиправним та скасування рішення 34 сесії 8 скликання Краснопільської сільської ради Бердичівського району Житомирської області від 19 лютого 2024 року № 1955, відмовлено.
Суди виходили з того, що приймаючи таке рішення, суд апеляційної інстанції надав оцінку правомірності прийняття рішень 34 сесії 8 скликання Краснопільської сільської ради Бердичівського району Житомирської області від 19 лютого 2024 року № 1953 та № 1955.
Судами попередніх інстанцій встановлено, що в межах справи № 240/5189/24 вирішувалося питання правомірності прийняття рішень сільської ради в контексті доводів позивача про необхідність захисту та відновлення її порушених прав щодо поновлення на роботі та виплаті їй середнього заробітку, що знайшло відображення в мотивувальних частинах судових рішень у справі № 240/5189/24 і є ідентичним обґрунтуванню позову у цій справі, яка розглядається.
Зіставляючи предмет і підстави позовів у справі № 240/5189/24 та у справі, що розглядається, суди дійшли висновку про їхню тотожність і про те, що спірні правовідносини між сторонами щодо оскарження рішень 34 сесії 8 скликання Краснопільської сільської ради Бердичівського району Житомирської області від 19 лютого 2024 року № 1953 та № 1955 вже вирішені судовим рішенням, яке набрало законної сили.
Наведені позивачем у касаційній скарзі доводи та аргументи не спростовують висновків судів.
Суд касаційної інстанції не може самостійно визначати підстави касаційного оскарження, такий обов`язок покладено на особу, яка оскаржує судові рішення, натомість, в ухвалі про відкриття касаційного провадження зазначаються підстава (підстави) відкриття касаційного провадження (частина третя статті 334 КАС України), а в подальшому саме в межах доводів та вимог касаційної скарги, які стали підставою для відкриття касаційного провадження, суд касаційної інстанції переглядає судові рішення (частина перша статті 341 КАС України).
Згідно з пунктом 4 частини п`ятої статті 332 КАС України касаційна скарга не приймається до розгляду і повертається суддею-доповідачем також, якщо у касаційній скарзі не викладені передбачені цим Кодексом підстави для оскарження судового рішення в касаційному порядку.
При цьому, такий недолік касаційної скарги зумовлює її повернення одноособово суддею, без аналізу дотримання решти вимог, визначених статтею 330 КАС України.
За таких обставин, касаційна скарга підлягає поверненню особі, що її подала.
Керуючись статтями 328, 330, 332 КАС України, 
УХВАЛИВ:
Касаційну скаргу ОСОБА_1 на ухвалу Житомирського окружного адміністративного суду від 25 лютого 2025 року та постанову Сьомого апеляційного адміністративного суду від 29 квітня 2025 року у справі №240/16338/24 повернути особі, яка її подала.
Копію ухвали про повернення касаційної скарги надіслати учасникам справи. Скаржнику надіслати копію ухвали про повернення касаційної скарги разом з касаційною скаргою та доданими до скарги матеріалами.
Повернення касаційної скарги не позбавляє права повторного звернення до адміністративного суду в порядку, встановленому законом.
Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання є остаточною та оскарженню не підлягає.

Суддя                                                                                                              В. М. Соколов