Справа № 161/3047/25  Провадження №33/802/384/25 	Головуючий у 1 інстанції:Шестернін В. Д. 	
	Доповідач: Клок  О. М.	

ВОЛИНСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД 
П О С Т А Н О В А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

18 червня 2025 року                                                                 місто Луцьк

Суддя судової палати з розгляду кримінальних справ Волинського апеляційного суду Клок О.М., з участю секретаря судових засідань Тарновської О.В., захисника особи, яку притягнуто до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 – адвоката Тратнікова Я.В., розглянувши апеляційну скаргу ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , яка проживає за адресою: АДРЕСА_1 на постанову судді Луцького міськрайонного суду Волинської області від 08 травня 2025 року, 
В С Т А Н О В И В 
Вказаною постановою судді ОСОБА_1 визнано винною у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП та на нього накладено адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі однієї тисячі неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що становить 17 000 гривень з позбавленням права керування транспортними засобами строком на 1 рік.
Стягнуто з ОСОБА_1 в дохід держави судовий збір в розмірі 605, 60 гривень.
ОСОБА_1 притягнуто до відповідальності за те, що вона 10 лютого 2025 року о 01 год 29 хв, на вул. Володимирській, 72Б у м. Луцьку, Волинської області, керувала транспортним засобом марки «NISSAN LEAF» д.н.з. НОМЕР_1 , перебуваючи в стані алкогольного сп`яніння чим порушила п. 2.9 а  Правил дорожнього руху, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 10 жовтня 2001 року №1306 (далі – ПДР). 
Не погоджуючись із постановою судді першої інстанції, ОСОБА_1 подала апеляційну скаргу, у якій просить її скасувати, як незаконну та необгрунтовану через неповноту з’ясування усіх обставин даної справи. Заперечує факт керування транспортним засобом, тобто перебування у статусі водія та стверджує, що даним автомобілем керувала інша особа – ОСОБА_2 , який без будь-якого належного правового обгрунтування, безпідставно не був допитаний судом. Огляд проводився без попереднього озвучення виявлених у неї ознак алкогольного сп’яніння які, як вона стверджує, у неї взагалі були відсутні. Обсяг процесуальних прав, передбачених ст. 63 Конституції України. а також ст. 268 КУпАП, їй роз’яснений не був. У зв’язку із цим, просить постанову судді першої інстанції від 08 травня 2025 року стосовно неї скасувати, а провадження по даній справі на підставі п. 1 ст. 247 КУпАП закрити. 
Перевіривши доводи апеляційної скарги та матеріали справи про адміністративне правопорушення, заслухавши пояснення захисника – адвоката Тратнікова Я.В., доходжу такого висновку.
Відповідно до ст. 280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.
Даних вимог закону при винесенні постанови місцевим судом було дотримано. 
Згідно із п. 2.9 а ПДР водієві забороняється керувати транспортним засобом у стані алкогольного сп`яніння або перебуваючи під впливом наркотичних чи токсичних речовин.
Відповідальність за порушення зазначеного пункту Правил дорожнього руху передбачена ст. 130 КУпАП.
Відповідно до положень п. 2 розділу І Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, затвердженої Наказом Міністерства внутрішніх справ України, Міністерства охорони здоров`я України №1452/735 від 09 листопада 2015 року (далі - Інструкція), огляду на стан сп`яніння підлягають водії транспортних засобів, щодо яких у поліцейського уповноваженого підрозділу Національної поліції України є підстави вважати, що вони перебувають у стані сп`яніння згідно з ознаками такого стану.
Ознаками алкогольного сп`яніння, згідно із п. 3 розділу І Інструкції, є: запах алкоголю з порожнини рота; порушення координації рухів; порушення мови; виражене тремтіння пальців рук; різка зміна забарвлення шкіряного покриву обличчя; поведінка, що не відповідає обстановці. Огляд на стан сп`яніння проводиться поліцейськими на місці зупинки транспортного засобу з використанням спеціальних технічних засобів, дозволених до застосування МОЗ та Держспоживстандартом або лікарем закладу охорони здоров`я (п.6 розділу І Іструкції). 
У розумінні вимог п. 7 розділу І Інструкції, огляд в найближчому закладі охорони здоров`я, якому надано право на його проведення відповідно до статті 266 Кодексу України про адміністративні правопорушення,  проводиться лише у разі відмови водія транспортного засобу від проходження огляду на стан сп`яніння на місці зупинки транспортного засобу або його незгоди з результатами огляду, проведеного поліцейськими.
Так факт вчинення ОСОБА_1 даного адміністративного правопорушення доводиться зібраними матеріалами справи, зокрема, протоколом про адміністративне правопорушення серії ЕПР1 № 242947 від 10 лютого 2025 року, даними рапорту поліцейського, за змістом якого перша керував транспортним засобом, перебуваючи в стані алкогольного сп`яніння; актом огляду на стан алкогольного сп`яніння з використанням спеціальних технічних засобів з виявленими у неї ознаками такого стану: запах алкоголю з порожнини рота, поведінка, що не відповідає обстановці, зміна забарвлення шкірного покриву обличчя; роздруківкою результату тесту «Alcotest 7510» від 28 травня 2024 року із результатом – 0, 66 ‰; частково даними довідки т.в.о. інспектора відділу адміністративної практики УПП у Волинській області ДПП сержанта поліції Анастасії Губерук, якою стверджується факт одержання гр.  ОСОБА_1 ,  ІНФОРМАЦІЯ_1  посвідчення водія на право керування транспортним засобом серії  НОМЕР_2  від 27 березня 2021 року (категорія В), що цілком підставно було враховано судом при накладенні на неї адміністративного стягнення у виді позбавлення права керування транспортними засобами;відеозаписом із нагрудного відеореєстратора камери інспектора поліції, який значаться як додаток до протоколу та з урахуванням вимог ст. 251 КУпАП є належним та незалежним від будь-якого суб`єктивного сприйняття доказами вини ОСОБА_1 . 
Сукупність зазначених доказів цілком обґрунтовано взята до уваги судом, і протилежного, при перевірці доводів апеляційної скарги, не установлено. 
Основні мотиви незгоди із постановою судді першої інстанції, ОСОБА_1 обґрунтовує запереченням нею факту керування транспортним засобом, тобто її перебування у статусі водія, стверджуючи, що за його кермом перебувала інша особа.
При оцінці таких її доводів, слід зазначити таке.
       Як стверджується змістом безпосередньо досліджених судом відеозаписів із нагрудного відеореєстратора камери інспектора поліції, на них зафіксовано рух транспортних засобів, а також автомобіль ОСОБА_1 яка, у процесі спілкування із поліцейськими повідомляє, що її викликали працівники поліції забрати чоловіка, який перебуває у стані алкогольного сп`яніння, тому вона змушена була так пізно їхати, при цьому, просить надати їй можливість забрати чоловіка, і поїхати. Також видно, що біля транспортного засобу перебувають лише двоє осіб: вона та її чоловік, якого вона приїхала забрати, будь-які інші сторонні особи – відсутні. Жодних заперечень про те, що ОСОБА_1 не перебувала за кермом автомобіля, вона поліцейським, які обгрунтовували вимогу про необхідність проходження нею відповідного огляду, наявними у неї ознаками алкогольного сп`яніння, зокрема, запахом алкоголю з порожнини рота, не озвучувала.
Аналіз вищеописаного, поза розумним сумнівом підтверджує факт керування нею транспортним засобом, за обставин місця та часу, зазначених у складеному стосовно неї протоколі про адміністративне правопорушення, не викликає жодних сумнівів у достовірності такого факту або ж його неоднозначного сприйняття.. 
У будь-якому випадку, ОСОБА_1 було повідомлено про результати тесту, і у разі незгоди із ним, вона б була доставлена для проходження відповідного огляду у найближчий заклад охорони здоров`я, однак такий огляд проводився лише на місці зупинки транспортного засобу під її керуванням. 
Отже факт керування нею транспортним засобом в стані алкогольного сп`яніння, є правильно установлений поліцейськими та підтверджений судом.
У складеному стосовно неї протоколі значиться про те, що ОСОБА_1 було роз`яснено належний та необхідний обсяг прав та обов`язків, передбачених ст. 63 Конституції України та ст. 268 КУпАП, і відсутність на ньому її підпису, яка відмовилась від його проставлення, жодним чином не спростовує протилежного. 
Тому, підстав стверджувати про неповноту судового розгляду даної справи чи невідповідність висновків суду фактичним обставинам вчиненого, при розгляді даної справи у місцевому суді, не установлено,
Наведене у своїй сукупності свідчить про правильність висновків судді стосовно наявності в діях ОСОБА_1 складу даного адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, а наведені неї доводи свого підтвердження, в ході їх перевірки апеляційним судом, не знайшли.
Усе вищевикладене є свідченням законності оскаржуваної постанови судді першої інстанції та безпідставності доводів поданої нею апеляційної скарги, з викладених у ній мотивів.
Враховуючи вищевикладене, керуючись ст. 294 КУпАП, 
                                П О С Т А Н О В И В
Апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення, а постанову судді Луцького міськрайонного суду Волинської області від 08 травня 2025 року стосовно неї - без зміни.
Постанова набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною й оскарженню не підлягає.

Суддя: