УХВАЛА
04 вересня 2025 року
м. Київ
справа № 760/33755/24
провадження № 61-11195ск25
Верховний Суд у складі судді Касаційного цивільного суду Калараша А. А., розглянувши касаційну скаргу Головного управління Державної податкової служби в Одеській області, яка подана та підписана Штомпелем Костянтином Сергійовичем, на ухвалу Київського апеляційного суду від 31 липня 2025 року у справі за заявою Головного управління Державної податкової служби України в Одеській області, заінтересовані особи: Публічне акціонерне товариство "Укргазбанк", Товариство з обмеженою відповідальністю "БІЗНЕСТРЕЙДІМПОРТ", про розкриття банком інформації, яка містить банківську таємницю, 
ВСТАНОВИВ:
29 серпня 2025 року Штомпель К. С., який зазначає, що діє в інтересах Головного управління Державної податкової служби в Одеській області, через підсистему "Електронний суд" подав до Верховного Суду касаційну скаргу на ухвалу Київського апеляційного суду від 31 липня 2025 року.
Касаційна скарга не може бути прийнята до розгляду та підлягає поверненню виходячи з наступного.
Відповідно до частини третьої статті 392 ЦПК України касаційна скарга підписується особою, яка її подає, або представником такої особи. До касаційної скарги, поданої представником, повинна бути додана довіреність або інший документ, що посвідчує повноваження представника.
Частиною першою статті 58 ЦПК України передбачено, що сторона, третя особа,
а також особа, якій законом надано право звертатися до суду в інтересах іншої особи, може брати участь у судовому процесі особисто (самопредставництво) та (або) через представника.
Відповідно до частини третьої статті 58 ЦПК України юридична особа незалежно від порядку її створення бере участь у справі через свого керівника, члена виконавчого органу, іншу особу, уповноважену діяти від її імені відповідно до закону, статуту, положення, трудового договору (контракту) (самопредставництво юридичної особи), або через представника.
Відповідно до частини четвертої статті 58 ЦПК України держава, Автономна Республіка Крим, територіальна громада беруть участь у справі через відповідний орган державної влади, орган влади Автономної Республіки Крим, орган місцевого самоврядування відповідно до його компетенції, від імені якого діє його керівник, інша уповноважена особа відповідно до закону, статуту, положення, трудового договору (контракту) (самопредставництво органу державної влади, органу влади Автономної Республіки Крим, органу місцевого самоврядування), або через представника.
Згідно з частиною першою статті 60 ЦПК України представником у суді може бути адвокат або законний представник.
Частиною четвертою статті 62 ЦПК України передбачено, що повноваження адвоката як представника підтверджуються: 1) довіреністю; 2) ордером, виданим відповідно до Закону України "Про адвокатуру та адвокатську діяльність";
3) дорученням органу (установи), уповноваженого законом на надання безоплатної правничої допомоги, виданим відповідно до Закону України "Про безоплатну правничу допомогу".
Відповідно до частини першої статті 26 Закону України "Про адвокатуру та адвокатську діяльність" адвокатська діяльність здійснюється на підставі договору про надання правової допомоги. Документами, що посвідчують повноваження адвоката на надання правової допомоги, можуть бути: 1) договір про надання правової допомоги; 2) довіреність; 3) ордер; 4) доручення органу (установи), уповноваженого законом на надання безоплатної правової допомоги.
У пунктах 18, 25 ухвали від 08 червня 2022 року у справі № 303/4297/20 (провадження № 14-105цс21) Велика Палата Верховного Суду вказала, що "починаючи з 29 грудня 2019 року, самопредставництво юридичної особи допускає можливість вчинення у суді процесуальних дій від її імені не тільки керівником або членом виконавчого органу, але й будь-якою іншою особою, уповноваженою на такі дії за законом, статутом, положенням або трудовим договором (контрактом). Тому можливість участі у справі за правилами самопредставництва юридичної особи того, хто не є її керівником або членом її виконавчого органу, слід підтверджувати або приписом відповідного закону, або приписом статуту чи положення цієї особи, або умовами трудового договору (контракту), зокрема посадовою інструкцією (у разі, якщо такого договору у письмовій формі немає чи у ньому зафіксований неповний перелік трудових (посадових) обов`язків працівника). Якщо інше не передбачено саме цими документами, уповноважений діяти у суді за правилами самопредставництва юридичної особи, має всі права відповідного учасника справи. Зазначене не виключає можливості додаткового подання до суду довіреності юридичної особи, проте самостійно вона не підтверджує повноваження діяти за правилами самопредставництва.
Отже, з 29 грудня 2019 року самопредставництво юридичної особи, органу державної влади, органу влади Автономної Республіки Крим, органу місцевого самоврядування (в адміністративному судочинстві - також суб`єкта владних повноважень, який не є юридичною особою) у цивільному, господарському й адміністративному судочинствах можуть здійснювати будь-які фізичні особи, уповноважені на це саме відповідно до закону, статуту, положення, трудового договору (контракту). У разі, якщо такого договору (контракту) у письмовій формі немає чи у ньому зафіксований неповний перелік трудових (посадових) обов`язків працівника (наприклад, є посилання на посадову інструкцію), то поряд із підтвердженням наявності трудових відносин, такий працівник подає відповідний документ юридичної особи (зокрема, посадову інструкцію), у якому визначений його обов`язок представляти інтереси цієї особи в суді (діяти за правилами її самопредставництва), а за наявності - також обмеження відповідних повноважень. Наявність або відсутність у Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань (далі - ЄДР) даних про такого працівника, який поряд із керівником має право вчиняти дії від імені юридичної особи, не впливає на обов`язок останньої підтвердити повноваження цього працівника діяти у судовому процесі на підставі закону, статуту, положення, трудового договору (контракту), зокрема обсяг цих повноважень".
У постанові Великої Палати Верховного Суду від 20 листопада 2024 року
у справі № 910/16580/23 (провадження № 12-30гс24) зазначено, що "у разі, якщо відповідні відомості щодо особи, яка має право вчиняти дії від імені юридичної особи на засадах самопредставництва, внесені до Реєстру, ці відомості є офіційним та достатнім підтвердженням того, що юридична особа діє в суді через певну особу на засадах самопредставництва (з урахуванням відповідних обмежень повноважень, якщо такі є). Отже, за наявності інформації щодо такої особи в Реєстрі, у разі подання її суду, відсутності стосовно цього спору, про який повідомлено суду, підстави додатково підтверджувати ці повноваження документами, які за своїм змістом є тими, що визначені частиною третьою статті 56 ГПК України, статутом, положенням, трудовим договором (контрактом) - відсутні, оскільки суд може покладатись на відомості з Реєстру як на достовірні".
На підтвердження повноважень Штомпеля К. С. діяти в інтересах Головного управління Державної податкової служби в Одеській області до матеріалів касаційної скарги додана довіреність, сформована через підсистему
"Електронний суд" від 10 травня 2024 року, яка видана у порядку передоручення Хваном Р. М. на підставі витягу з ЄДР від 18 липня 2022 року, а також витяг з ЄДР стосовно Хвана Р. М.
Аналіз касаційної скарги та доданих до неї матеріалів свідчить, що вони не містять визначених частиною четвертою статті 58 ЦПК України документів, які можуть підтвердити повноваження Штомпеля К. С. діяти від імені Головного управління Державної податкової служби в Одеській області в порядку самопредставництва останнього чи як представника (адвоката).
Частиною другою статті 245 ЦК України передбачено, що довіреність, що видається у порядку передоручення, підлягає нотаріальному посвідченню, крім випадків, встановлених частиною четвертою цієї статті.
Відповідно до частини першої статті 219 ЦК України у разі недодержання вимоги закону про нотаріальне посвідчення одностороннього правочину такий правочин є нікчемним.
Наявна в матеріалах касаційного провадження довіреність від 10 травня 2024 року нотаріально не посвідчена, а отже є нікчемною.
Відповідно до пункту 1 частини четвертої статті 393 ЦПК України касаційна скарга не приймається до розгляду і повертається судом якщо касаційна скарга подана особою, яка не має процесуальної дієздатності, не підписана, підписана особою, яка не має права її підписувати, або особою, посадове становище якої не зазначено.
З урахуванням наведеного, касаційна скарга відповідно до пункту 1
частини четвертої статті 393 ЦПК України підлягає поверненню, оскільки підписана особою, повноваження якої не підтверджені.
Повернення касаційної скарги не перешкоджає повторному зверненню зі скаргою до суду, якщо перестануть існувати обставини, що стали підставою для її повернення.
Керуючись статтями 392, 393 ЦПК України, Верховний Суд у складі судді Касаційного цивільного суду
УХВАЛИВ:
Касаційну скаргу Головного управління Державної податкової служби в Одеській області, яка подана та підписана Штомпелем Костянтином Сергійовичем, на ухвалу Київського апеляційного суду від 31 липня 2025 року у справі за заявою Головного управління Державної податкової служби України в Одеській області, заінтересовані особи: Публічне акціонерне товариство "Укргазбанк", Товариство з обмеженою відповідальністю "БІЗНЕСТРЕЙДІМПОРТ", про розкриття банком інформації, яка містить банківську таємницю, повернути особі, яка її подала.
Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання і оскарженню не підлягає.
Суддя                                                                                             А. А. Калараш