УХВАЛА

18 серпня 2025 року 
м. Київ

справа №990/123/25
адміністративне провадження №П/990/123/25
Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду:
головуючого-судді: Мацедонської В.Е., 
суддів - Білак М.В., Єресько Л.О., Загороднюка А. Г., Соколова В. М.,
за участю:
секретаря судового засідання  - Рейтаровської О.С.
представника відповідача - Леошка Д.Д.
розглянувши у відкритому судовому засіданні в порядку спрощеного позовного провадження заяву ОСОБА_1 про відвід судді Касаційного адміністративного суду у складі Верховного Суду Мацедонської  В.Е. від участі у розгляді справи №990/123/25 за позовом ОСОБА_1 до Вищої ради правосуддя та Вищої кваліфікаційної комісії суддів України про визнання незаконними дій та зобов`язання вчинити певні дії,
УСТАНОВИВ:
25.03.2025 року ОСОБА_1 звернувся засобами поштового зв`язку до Верховного Cуду як суду першої інстанції з адміністративним позовом до Вищої ради правосуддя та Вищої кваліфікаційної комісії суддів України, що надійшов на адресу суду 31.03.2025, у якому позивач просив:
- визнати протиправними дії Вищої ради правосуддя, Вищої кваліфікаційної комісії суддів України щодо відмови від розгляду запиту на отримання публічної інформації щодо ОСОБА_2 від 27.02.2025 року в порядку і терміни, передбачені Законом України «Про доступ до публічної служби»;
-зобов`язати Вищу раду правосуддя, Вищу кваліфікаційну комісію суддів України провести розгляд запиту на отримання публічної інформації щодо ОСОБА_2 від 27.02.2025 року в порядку і терміни, передбачені Законом України «Про доступ до публічної служби»; 
-стягнути з Вищої ради правосуддя, Вищої кваліфікаційної комісії суддів України на користь позивача моральну шкоду у розмірі 487000,00 грн.
Ухвалою Верховного Суду від 07 квітня 2025 року прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження у справі за позовною заявою ОСОБА_1 до Вищої ради правосуддя та Вищої кваліфікаційної комісії суддів України про визнання незаконними дій та зобов`язання вчинити певні дії.
До Верховного Суду 07 серпня  2025 року надійшла заява, у якій скаржник повідомляв про скерування заяви останнього про відвід судді Мацедонської  В.  Е. 08 серпня 2025 року до Верховного Суду надійшла заява ОСОБА_1 про відвід судді Мацедонської  В.  Е.
Розгляд заяви про відвід відбувся після усунення обставин, які унеможливлювали розгляд заяви у передбачений законом строк всіма членами колегії суддів. 
В обґрунтування заяви скаржник вказує, що суддя Касаційного адміністративного суду у складі Верховного Суду Мацедонська Вікторія Едуардівна зрадила Присязі судді воюючої України, відмовилась від виконання повноважень судді. Має місце демонстративна зневага посадової особи, уповноваженої на виконання функцій Держави, до рішень Європейського суду з прав людини, в яких неодноразово наголошено, що відсутність створення адекватних засобів правового захисту для людей з обмеженими можливостями є грубим порушенням прав людини. Так судом не повідомлено про результат розгляду процесуального клопотання щодо відеоконференції, скерованого на адресу Касаційного адміністративного суду 09 травня 2025 року і отриманого зазначеною судовою установою 14 травня 2025 року. А отже суддя Мацедонська Вікторія Едуардівна відмовила громадянину України з інвалідністю у доступі до правосуддя, з підстав непередбачених Законом, цинічно демонструючи, що в неї є можливість безкарно ігнорувати звернення такої категорії учасників процесу.
Окрім того, скаржник незадоволений тим, що Касаційним адміністративним судом у складі Верховного Суду підготовлено лист № 1300/0/58/-25 від 31.07.2025 року, щодо адміністративної справи № 990/123/25( суддя-доповідач Мацедонська В.Е.), та скеровано 01 серпня 2025 року на ел.пошту позивача ОСОБА_1 , після жорсткого обстрілу столиці України 31 липня 2025 року, що у свою чергу скаржник вважає неприхованими ознаками наявності корупційної складової.
Разом з тим позивач заявляє, що учаснику судового процесу ОСОБА_4 - третя особа на стороні позивача без самостійних вимог, жодних повідомлень, листів тощо, щодо порядку проведення судового процесу з розгляду адміністративної справи № 990/123/25, Касаційним адміністративним судом у складі Верховного Суду судом не направлено.
Враховуючи вищевикладені обставини, заявник резюмує, що суддя Касаційного адміністративного суду у складі Верховного суду Мацедонська В.Е. демонстративно знехтувала довірою громадян до судді Української Держави під час війни, вчинила умисні дії, направлені на поширення в суспільстві зневіри і розпачу (Справа № 990/123/25 ).
Так, підстави для відводу судді встановлені статтями 36 та 37 Кодексу адміністративного судочинства України.
Положення частин першої, другої статті 36 Кодексу адміністративного судочинства України передбачають випадки, коли суддя не може брати участі в розгляді адміністративної справи і підлягає відводу (самовідводу), а саме: 1) якщо він брав участь у справі як свідок, експерт, спеціаліст, перекладач, представник, адвокат, секретар судового засідання або надавав правничу допомогу стороні чи іншим учасникам справи в цій чи іншій справі; 2) якщо він прямо чи опосередковано заінтересований в результаті розгляду справи; 3) якщо він є членом сім`ї або близьким родичем (чоловік, дружина, батько, мати, вітчим, мачуха, син, дочка, пасинок, падчерка, брат, сестра, дід, баба, внук, внучка, усиновлювач чи усиновлений, опікун чи піклувальник, член сім`ї або близький родич цих осіб) сторони або інших учасників судового процесу, або осіб, які надавали стороні або іншим учасникам справи правничу допомогу у цій справі, або іншого судді, який входить до складу суду, що розглядає чи розглядав справу; 4) за наявності інших обставин, які викликають сумнів у неупередженості або об`єктивності судді; 5) у разі порушення порядку визначення судді для розгляду справи, встановленого статтею 31 цього Кодексу.
Суддя підлягає відводу (самовідводу) також за наявності обставин, встановлених статтею 37 цього Кодексу, яка встановлює недопустимість повторної участі судді в розгляді адміністративної справи.
Відповідно до частин першої, другої статті 39 Кодексу адміністративного судочинства України за наявності підстав, зазначених у статтях 36-38 цього Кодексу, суддя, секретар судового засідання, експерт, спеціаліст, перекладач зобов`язані заявити самовідвід.
За цими самими підставами їм може бути заявлено відвід учасниками справи.
Частиною третьою статті 39 Кодексу адміністративного судочинства України передбачено, що відвід (самовідвід) повинен бути вмотивованим і заявленим протягом десяти днів з дня отримання учасником справи ухвали про відкриття провадження у справі, але не пізніше початку підготовчого засідання або першого судового засідання, якщо справа розглядається за правилами спрощеного позовного провадження. Заявляти відвід (самовідвід) після цього дозволяється лише у виняткових випадках, коли про підставу відводу (самовідводу) заявнику не могло бути відомо до спливу вказаного строку, але не пізніше двох днів з дня, коли заявник дізнався про таку підставу.
Відповідно до частини четвертої статті 36 Кодексу адміністративного судочинства України незгода сторони з процесуальними рішеннями судді, рішення або окрема думка судді в інших справах, висловлена публічно думка судді щодо того чи іншого юридичного питання не може бути підставою для відводу.
Мотиви заявника фактично зводяться до того, що позивач висловлює недовіру судді Мацедонській  В.Е., зокрема,  у зв`язку з неповідомленням про результат розгляду процесуального клопотання щодо відеоконференції. З цього приводу Суд зазначає наступне.
14 травня 2025 року до Верховного Суду надійшла заява ОСОБА_1 про проведення судового засідання з розгляду справи №990/123/25 в режимі відеоконференції.
Ухвалою Верховного Суду від 22 травня 2025 року заяву ОСОБА_1 про участь у судових засіданнях в режимі відеоконференції задоволено. Забезпечено участь ОСОБА_1 у судовому засіданні у режимі відеоконференції на 09 червня 2025 року о 14:00 год.
Згідно з матеріалами справи вказана ухвала направлена засобами поштового зв`язку не вручена у зв`язку з закінченням терміну зберігання. 
Водночас, ця ж ухвала була надіслана позивачу на його електронну адресу та доставлена до електронної скриньки 26 травня 2025 року.
Відповідно до телефонограми від 05.06.2025, секретарем судового засідання засобом телефонного зв`язку повідомлено ОСОБА_4 о 11:36 год (за номером телефону, викладеному у позовній заяві, відповідає ОСОБА_4., оскільки, як повідомляє остання, позивач хворий), що судове засідання з розгляду адміністративної справи № 990/123/25 за позовом ОСОБА_1 до Вищої ради правосуддя та Вищої кваліфікаційної комісії суддів України про визнання незаконними дій та зобов`язання вчинити певні дії, яке призначено на 09 червня 2025 року о 14:00 год. не відбудеться у зв`язку з тимчасовою непрацездатністю судді Желєзного І.В.  А також повідомлено, що про дату та час наступного судового засідання учасники справи будуть повідомлені судовими повістками про виклик. 
Водночас, відповідно до телефонограми від 14 квітня 2025 року, якою учасників справи було повідомлено про те, що судове засідання, яке призначено на 24 квітня 2025 року о 16:30, не відбудеться у зв`язку з перебуванням судді, який входить до складу колегії, Загороднюка А. Г.   у відпустці, зазначено, що ОСОБА_4 попросила направляти процесуальні документи на електронну адресу  ІНФОРМАЦІЯ_1 . Відповідно 14 квітня 2025 року всі повідомлення дублювалися на вказану електронну адресу.
Ухвалою від 04 липня 2025 року справу №   990/123/25 призначено до розгляду у відкритому судовому засіданні з повідомленням (викликом) сторін на 18   серпня 2025 року о 15:00 год. за адресою: м. Київ, вул.   Князів Острозьких, 8, корпус 5.
Ухвалою від 07 серпня 2025 року заяву ОСОБА_1 про участь у судових засіданнях в режимі відеоконференції задоволено та забезпечено участь ОСОБА_1 у судовому засіданні у режимі відеоконференції на 18 серпня 2025 року о 15:00 год.
08 серпня 2025 року відповідну ухвалу було надіслано скаржнику.
Резюмуючи вищенаведене, колегія суддів зазначає, що права позивача, зокрема на доступ до правосуддя, судом не були порушені, суд діяв в межах, визначених законом. Всі процесуальні документи надсилалися позивачеві, а також повідомлялися у можливий спосіб з урахуванням Кодексу адміністративного судочинства України.
Щодо посилання скаржника про направлення листа № 1300/0/58/-25 від 31.07.2025 року у день, після ракетного обстрілу столиці України, Суд зазначає наступне.
Відповідно до розкладу роботи, Верховний Суд працює з понеділка по четвер з 09:00 до 18:00, а у п`ятницю з 09:00 до 16:45, перерва з 13:00 до 13:45, що висвітлено на офіційному веб-сайті Верховного Суду. Зміни до графіку роботи у зв`язку з введенням військового стану на території України здійснено не було, отже Суд працює у звичайному режимі на виконання функцій покладених, зокрема, Конституцією України. 
Щодо посилання скаржника на те, що Верховим Судом не направлялося учаснику судового процесу ОСОБА_4 - третя особа на стороні позивача без самостійних вимог, жодних повідомлень, листів тощо.
Так, подаючи позовну заяву до Верховного Суду, скаржник зазначав третю особу, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмету спору, на стороні позивача - ОСОБА_4 , однак в ухвалі Верховного Суду від 07 квітня 2025 року було роз`яснено заявнику, що з огляду на відсутність заявленого клопотання щодо залучення третьої особи, а також відсутності обґрунтування, яким чином рішення у даній справі може вплинути на права, свободи та інтереси ОСОБА_4 колегія суддів не вбачала правових підстав для її залучення як третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору.
Відповідно Верховний Суд не залучив ОСОБА_4 як третю особу, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмету спору, на стороні позивача, та як наслідок не має обов`язку інформувати останню про хід цієї  справи.
Отже, позивач не наводить доказів існування реальних обставин, які б викликали сумніви у неупередженості або об`єктивності судді Мацедонської  В.  Е. Мотиви, наведені у заяві про відвід судді, не є чинником, який може свідчити про упередженість та необ`єктивність суді та не можуть слугувати підставою для відводу судді Мацедонської  В.  Е. від розгляду цієї справи.
Практика Європейського суду з прав людини свідчить, що при об`єктивному підході до встановлення наявності упередженості суду (суддів) повинно бути визначено окремо від поведінки судді, чи існують очевидні факти, що можуть поставити під сумнів його безсторонність.
У рішенні від 09.11.2006 у справі "Білуха проти України", заява №33949/02 Європейський суд з прав людини з посиланням на його усталену практику вказав, що наявність безсторонності відповідно до пункту 1 статті 6 Конвенції повинна визначатися за суб`єктивним та об`єктивним критеріями. Відповідно до суб`єктивного критерію беруться до уваги особисті переконання та поведінка окремого судді, тобто чи виявляв суддя упередженість або безсторонність у цій справі. Відповідно до об`єктивного критерію визначається, серед іншого, чи забезпечував суд як такий та його склад відсутність будь-яких сумнівів у його безсторонності.
Стосовно об`єктивного критерію Європейський суд з прав людини указує на те, що при вирішенні питання, чи є у справі обґрунтовані причини побоюватися, що певний суддя був небезсторонній, позиція заінтересованої особи є важливою, але не вирішальною. Вирішальним же є те, чи можна вважати такі побоювання об`єктивно обґрунтованими.
Отже, не може бути підставою для відводу судді клопотання, яке містить лише припущення про існування відповідних обставин, непідтверджених належними і допустимими доказами. Таким чином, відвід повинен бути вмотивований, з наведенням відповідних аргументів, доказів, які підтверджують наявність підстав для відводу.
Таким чином, оскільки доводи клопотання про відвід судді ґрунтуються виключно на суб`єктивній незгоді позивача із процесом розгляду справи, які не підкріплені реальними доводами, клопотання про відвід судді Мацедонської  В.Е. є необґрунтованим.
Відповідно до частини третьої статті 40 Кодексу адміністративного судочинства України питання про відвід судді вирішується судом, який розглядає справу. Суд задовольняє відвід, якщо доходить висновку про його обґрунтованість.
Згідно з частиною четвертою статті 40 Кодексу адміністративного судочинства України якщо суд доходить висновку про необґрунтованість заявленого відводу і заява про такий відвід надійшла до суду за три робочі дні (або раніше) до наступного засідання, вирішення питання про відвід здійснюється суддею, який не входить до складу суду, що розглядає справу, і визначається у порядку, встановленому частиною першою статті 31 цього Кодексу. Такому судді не може бути заявлений відвід.
Враховуючи необґрунтованість заявленого ОСОБА_1 відводу судді Касаційного адміністративного суду у складі Верховного Суду Мацедонської  В.  Е. питання про відвід судді відповідно до частини четвертої статті 40 Кодексу адміністративного судочинства України підлягає передачі на розгляд іншому судді, визначеному у порядку, встановленому частиною першою статті 31 Кодексу адміністративного судочинства України.
Керуючись статтями 31, 36, 37, 40, 248 Кодексу адміністративного судочинства України, Суд

УХВАЛИВ:
Визнати необґрунтованим відвід заявлений судді Касаційного адміністративного суду у складі Верховного Суду Мацедонській  В.Е.
Передати заяву ОСОБА_1 про відвід судді Касаційного адміністративного суду у складі Верховного Суду Мацедонської  В.Е. від участі в розгляді справи №990/123/25 за позовом ОСОБА_1 до Вищої ради правосуддя та Вищої кваліфікаційної комісії суддів України про визнання незаконними дій та зобов`язання вчинити певні дії до Секретаріату Касаційного адміністративного суду для визначення судді, який не входить до складу суду, що розглядає дану справу, в порядку, передбаченому Кодексом адміністративного судочинства України, для розгляду заяви.
Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання та оскарженню не підлягає.

Головуючий-суддя                                                                                В.Е. Мацедонська
Судді                                                                                                    М.В. Бліак
                                                                                                    Л.О. Єресько 
                                                                                                     А.Г. Загороднюк
                                                                                                    В.М. Соколов