УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
 
1 вересня 2025 року
м. Київ
 
справа № 991/6813/23
провадження № 51-1403 ск 24
Колегія суддів Другої судової палати Касаційного кримінального суду Верховного Суду у складі:
головуючої              ОСОБА_1 ,
суддів                       ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,
перевіривши касаційну скаргу захисника ОСОБА_4 в інтересах підозрюваного ОСОБА_5 на ухвалу Апеляційної палати Вищого антикорупційного суду від 29 травня 2025 року,
установила:
Як убачається з матеріалів за касаційною скаргою, Апеляційна палата Вищого антикорупційного суду, задовольнивши апеляційну скаргу прокурора, 29 травня 2025 року скасувала ухвалу слідчого судді цього суду від 29 жовтня 2024 року і  обрала запобіжний захід у вигляді тримання під вартою стосовно ОСОБА_5 , підозрюваного у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 3 ст. 27, ч. 5 ст. 191; ч. 3 ст. 27, ч. 3 ст. 209 Кримінального кодексу України в кримінальному провадженні № 52017000000000361.
Захисник ОСОБА_4 , не погодившись із указаним рішенням апеляційного суду, оскаржив його в касаційному порядку. У поданій скарзі її автор просить відкрити касаційне провадження, передати справу на розгляд палати, об`єднаної палати Касаційного кримінального суду Верховного Суду (далі - Суд), скасувати оспорювану ухвалу і призначити новий розгляд у суді апеляційної інстанції.
Перевіривши подану скаргу захисника та копію судового рішення, колегія суддів дійшла такого висновку.
Норми Кримінального процесуального кодексу України (далі - КПК) установлюють, що порядок кримінального провадження на території України визначається кримінальним процесуальним законодавством, котре складається з відповідних положень Конституції України, міжнародних договорів, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, цього Кодексу та інших законів України (ч. 1 ст. 1 КПК).
Згідно з п. 8 ч. 2 ст. 129 Конституції України право на касаційне оскарження судового рішення забезпечується у визначених законом випадках.
Відповідно до Закону України від 2 червня 2016 року № 1402-VIII «Про судоустрій і  статус суддів» Верховний Суд здійснює правосуддя як суд касаційної інстанції в  порядку, встановленому процесуальним законом (п. 1 ч. 2 ст. 36). Суддя здійснює правосуддя на основі Конституції і законів України, керуючись принципом верховенства права (ст. 48). Учасники справи, яка є предметом судового розгляду, та інші особи мають право на її апеляційний перегляд та у визначених законом випадках - на касаційне оскарження судового рішення (ст. 14).
Провадження в суді касаційної інстанції здійснюється за правилами гл. 32 КПК. У цій главі міститься норма процесуального права, котра встановлює перелік судових рішень, що належать до предмета перевірки за касаційною процедурою. Конкретне унормування предмета ревізії суду касаційної інстанції є втіленням принципу юридичної визначеності.
За положеннями ч. 4 ст. 424 КПК ухвала слідчого судді після її перегляду в апеляційному порядку, а також ухвала суду апеляційної інстанції за результатами розгляду апеляційної скарги на таку ухвалу оскарженню в касаційному порядку не підлягають.
Отже, ураховуючи нормативне регулювання, оспорювана ухвала від 29 травня 2025 року не належить до предмета перевірки суду касаційної інстанції.
Згідно з п. 1 ч. 2 ст. 428 КПК суд касаційної інстанції постановляє ухвалу про відмову у відкритті касаційного провадження, якщо скарга подана на судове рішення, яке не підлягає оскарженню в касаційному порядку.
Отже, у відкритті провадження за касаційною скаргою захисника ОСОБА_4 необхідно відмовити.
Наведений висновок відповідає усталеній практиці Суду (наприклад, див. ухвали від 4 вересня, 9 та 12 жовтня, 21 грудня 2023 року, 5 та 12 лютого, 13 червня 2024 року, справи № 991/5499/22,№ 161/12840/23, № 761/31731/23,№ 331/1037/22,№ 991/6415/23, № 991/9532/23,№ 757/43290/23).
Натомість позиція, на яку посилається автор скарги, аргументуючи свою вимогу про відкриття касаційного провадження, не релевантна юридичній ситуації в цьому провадженні, адже за змістом постанови від 6 липня 2022 року предметом касаційної перевірки в справі № 127/15447/20 були вирок та ухвала, постановлена щодо зазначеного вироку.
Разом із цим у силу статей 434-1, 434-2 КПК рішення про передачу кримінального провадження на розгляд об`єднаної палати Суду приймається виключно після відкриття касаційного провадження, для чого немає правових підстав.
Ураховуючи викладене, керуючись ч. 2 ст. 428 КПК, колегія суддів
постановила:
Відмовити у відкритті касаційного провадження за касаційною скаргою захисника ОСОБА_4 в інтересах підозрюваного ОСОБА_5 на ухвалу Апеляційної палати Вищого антикорупційного суду від 29 травня 2025 року.
Ухвала оскарженню не підлягає.
Судді:
 
ОСОБА_1                                           ОСОБА_2                                     ОСОБА_3