справа № 362/2012/22
провадження № 22-ц/824/11807/2025
головуючий у суді І інстанції Кравченко Л.М.  
КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ  СУД
ПОСТАНОВА
І М Е Н Е М          У К Р А Ї Н И
         1 липня 2025 року                                                                             м. Київ
 
Київський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:
головуючого судді - Писаної Т.О.
суддів - Приходька К.П., Журби С.О.
за участю секретаря судового засідання - Лащевської Д.О.
розглянув у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю "Оператор газотранспортної системи України"   на ухвалу Васильківського міськрайонного суду Київської області від 17 березня 2025 року у справі за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Оператор газотранспортної системи України"   до ОСОБА_1 , третя особа на стороні відповідача: Акціонерне товариство "Державний експортно-імпортний банк України" про зобов`язання до вчинення певних дій,

В С Т А Н О В И В:
 
В провадженні Васильківського міськрайонного суду Київської області перебуває цивільна справа за позовом ТОВ "Оператор газотранспортної системи України" до ОСОБА_1 , третя особа на стороні відповідача: Акціонерне товариство "Державний експортно-імпортний банк України" про зобов`язання до вчинення певних дій.
В підготовчому засіданні представник відповідача Дударенко А.М. подала клопотання про призначення судової інженерно-технічної експертизи, проведення якої просила доручити експертам Державного науково-дослідного експертно-криміналістичного центру МВС України, та на вирішення експертів просила поставити наступні питання: 1) який фактично діючий робочий тиск у магістральному газопроводі - відводі до газорозподільчої станції "Васильків", що проходить по адміністративній території сіл Путрівка та Здорівка Київської області в межах земельних ділянок ОСОБА_1 : 3221483000:03:001:0010, 3221487001:01:007:0107, 3221481001:01:007:0108, 3221481001:01:007:0109? 2) чи відповідає робочий тиск у магістральному газопроводі-відводі до газорозподільчої станції "Васильків", що проходить до адміністративній території сіл Путрівка та Здорівка Київської області на дільниці, що є суміжною із земельними ділянками ОСОБА_1 : 3221483000:03:001:0010, 3221487001:01:007:0107, 3221481001:01:007:0108, 3221481001:01:007:0109 чинним будівельним нормам і правилам для магістральних трубопроводів з урахуванням фактичного зносу трубопроводу з моменту його введення в експлуатацію 30.12.1962 року? 3) якому класу відповідає магістральний газопровід-відвод до газорозподільчої станції "Васильків", що проходить по адміністративній території сіл Путрівка та Здорівка Київської області на ділянці, що є суміжною із земельними ділянками ОСОБА_1 : 3221483000:03:001:0010, 3221487001:01:007:0107, 3221481001:01:007:0108, 3221481001:01:007:0109?
Представник позивача Мясков О.Є. заперечував проти призначення у справі судової інженерно-технічної експертизи.
Ухвалою Васильківського міськрайонного суду Київської області від 17 березня 2025 року клопотання задоволено.
Призначено у цивільній справі (провадження № 2/362/121/2025, справа №362/2012/22) судову інженерно-технічну експертизу.
На вирішення експертів поставлено наступні питання:
- який фактично діючий робочий тиск у магістральному газопроводі - відводі до газорозподільчої станції "Васильків", що проходить до адміністративної території сіл Путрівка та Здорівка Київської області в межах земельних ділянок ОСОБА_1 : 3221483000:03:001:0010, 3221487001:01:007:0107, 3221481001:01:007:0108, 3221481001:01:007:0109?
- чи відповідає робочий тиск у магістральному газопроводі-відводі до газорозподільчої станції "Васильків", що проходить до адміністративної території сіл Путрівка та Здорівка Київської області на дільниці, що є суміжною із земельними ділянками ОСОБА_1 : 3221483000:03:001:0010, 3221487001:01:007:0107, 3221481001:01:007:0108, 3221481001:01:007:0109 чинним будівельним нормам і правилам для магістральних трубопроводів з урахуванням фактичного зносу трубопроводу з моменту його введення в експлуатацію 30.12.1962 року?
- якому класу відповідає магістральний газопровід - відвод до газорозподільчої станції "Васильків", що проходить до адміністративної території сіл Путрівка та Здорівка Київської області на ділянці, що є суміжною із земельними ділянками ОСОБА_1 : 3221483000:03:001:0010, 3221487001:01:007:0107, 3221481001:01:007:0108, 3221481001:01:007:0109?
Проведення експертизи доручено експертам Київського науково-дослідного інституту судових експертиз (03680, м. Київ, вул. Смоленська, 6).
Провадження у справі зупинено на час проведення експертизи та надходження висновку експертизи.
Не погоджуючись із вказаною ухвалою суду представник ТОВ "Оператор газотранспортної системи України" - Даниляк О.С. звернулася до суду з апеляційною скаргою, в якій просить скасувати ухвалу суду першої інстанції та направити справу для продовження розгляду до суду першої інстанції.
В обґрунтування доводів апеляційної скарги вказує, що питання поставлені на розгляд експерта не стосуються предмету доказування у даній справі та не потребують застосування спеціальних знань, а питання визначені в ухвалі суду не є питаннями, вирішенням яких займається інженерно-технічна експертиза та стосуються питання права.
Вважає, що призначаючи інженерно-технічну експертизу суд повинен зазначити її підвид, для прикладу будівельно-технічна чи земельна технічна.
Зазначає, що обґрунтування як поданого відповідачем клопотання, так і мотивування судового рішення, є нерелевантним (безпідставним), та таким, що не відповідають Інструкції про призначення та проведення судових експертиз та експертних досліджень, затвердженої наказом Міністерства юстиції України 8 жовтня 1998 року № 53/5 (у редакції наказу Міністерства юстиції України від 26 грудня 2012 року № 1950/5), у зв`язку з чим, суд помилково дійшов висновку про призначення інженерно-технічної експертизи по справі.
Звертає увагу, що ухвалою суду на вирішення експертизи поставлено питання: який фактичний діючий робочий тиск у магістральному газопроводі-відводі до газорозподільної станції "Васильків"та чи відповідає чинним будівельним нормам і правилам для магістральних трубопроводів з урахуванням фактичного зносу трубопроводу з моменту його введення в експлуатації 30 грудня 1962 року. Відповідь на вказане питання не потребує жодних експертних досліджень, оскільки максимальний робочий тиск (параметри) визначений у проектній документації, щодо введення магістрального газопроводу в експлуатацію.
Щодо питання: до якого класу відноситься магістральний газопровід-відвід до газорозподільної станції "Васильків", то вказаний газопровід-відвід до ГРС "Васильків" (далі також - МГВ до ГРС "Васильків) є державною власністю і перебувають на балансі ТОВ "Оператор ГТС України", що підтверджується відомостями про державне майно від 11 січня 2020 року форма № 2б(к).
Наголошує на тому, що відповідач мав об`єктивну фізичну можливість подати усі докази, які підтверджують заперечення, у тому числі і висновок експерта, зроблений на власне замовлення, однак, відповідач вказаним правом не скористався.Також, відповідач не надав доказів неможливості подання такого висновку у самостійному порядку.
Вказує, що відповідач недобросовісно скористався своїми процесуальними правами, шляхом подання очевидно безпідставного та необґрунтованого клопотання, що призводить до порушення прав позивача на розгляд і вирішення спору протягом розумного строку.
Відзив на апеляційну скаргу до Київського апеляційного суду не надходив.
В судовому засіданні представник позивача ТОВ "Оператор газотранспортної системи України" -  Журавель О.В. доводи апеляційної скарги підтримав, просив апеляційну скаргу задовольнити, ухвалу суду першої інстанції скасувати, справу направити до суду першої інстанції для продовження розгляду.
Інші учасники справи в судове засідання не з`явились, були належним чином повідомлені про розгляд справи шляхом направлення судової повістки на електронну адресу, що підтверджується звітом про доставку поштової кореспонденції суду.
Зважаючи на вимоги ч.2 ст.372 ЦПК України, якою передбачено, що неявка сторін або інших учасників справи, належним чином повідомлених про дату, час і місце розгляду справи, не перешкоджає розгляду справи, колегія суддів визнала неявку сторін такою, що не перешкоджає апеляційному розгляду справи.  
Заслухавши доповідь судді, вислухавши пояснення осіб, які з`явилися в судове засідання, перевіривши законність і обґрунтованість ухваленого у справі судового рішення, суд апеляційної інстанції дійшов висновку, що апеляційна скарга підлягає задоволенню, виходячи з наступного.
Постановляючи оскаржувану ухвалу, суд першої інстанції свій висновок мотивував тим, що для встановлення обставин, що мають значення у справі, необхідні спеціальні знання.
Колегія суддів не погоджується з обґрунтованістю даного висновку суду першої інстанції виходячи з наступного.
За змістом статті 12 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених цим Кодексом. Суд, зберігаючи об`єктивність і неупередженість, зокрема сприяє учасникам судового процесу в реалізації ними прав, передбачених цим Кодексом.
Відповідно до частини першої статті 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.
Згідно вимог ст.76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються, зокрема, висновками експертів.
Відповідно до ст. 83 ЦПК України сторони та інші учасники справи подають докази у справі безпосередньо до суду. Позивач, особи, яким законом надано право звертатися до суду в інтересах інших осіб, повинні подати докази разом з поданням позовної заяви. Відповідач, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, повинні подати суду докази разом з поданням відзиву або письмових пояснень третьої особи.
Якщо доказ не може бути поданий у встановлений законом строк з об`єктивних причин, учасник справи повинен про це письмово повідомити суд та зазначити: доказ, який не може бути подано; причини, з яких доказ не може бути подано у зазначений строк; докази, які підтверджують, що особа здійснила всі залежні від неї дії, спрямовані на отримання вказаного доказу.
Згідно із ч. 1, 2 ст. 84 ЦПК України учасник справи, у разі неможливості самостійно надати докази, вправі подати клопотання про витребування доказів судом. Таке клопотання повинно бути подане в строк, зазначений у частинах другій та третій статті 83 цього Кодексу. Якщо таке клопотання заявлено з пропуском встановленого строку, суд залишає його без задоволення, крім випадку, коли особа, яка його подає, обґрунтує неможливість його подання у встановлений строк з причин, що не залежали від неї. У клопотанні повинно бути зазначено, зокрема, який доказ витребовується та обставини, які може підтвердити цей доказ, або аргументи, які він може спростувати. 
Аналогічно, призначення експертизи судом є фактично формою здобуття доказу із обґрунтуванням обставин, які може підтвердити цей доказ, або аргументів, які він може спростувати. 
Так само, положеннями ст. 103 ЦПК України передбачено, що суд призначає експертизу у справі за сукупності таких умов:
1) для з`ясування обставин, що мають значення для справи, необхідні спеціальні знання у сфері іншій, ніж право, без яких встановити відповідні обставини неможливо;
2) сторонами (стороною) не надані відповідні висновки експертів із цих самих питань або висновки експертів викликають сумніви щодо їх правильності.
Тобто, експертиза може бути призначена у разі дійсної необхідності призначення експертизи для вирішення питання, які потребують застосування спеціальних знань або у випадку коли жодна сторона не надала висновок експерта з цих самих питань.
Аналогічні висновки викладені у Постановах Верховного суду від 24 січня 2018 року у справі № 907/425/16 та від 24 січня 2018 року у справі № 917/50/17.
Призначення та проведення експертизи у цивільному судочинстві регулюється ст.ст.103-113 ЦПК України, Законом  України  "Про судову експертизу" від 25 лютого 1994 року №4038-XII та Інструкцією про призначення та проведення судових експертиз та експертних досліджень, яка затверджена наказом Міністерства юстиції України від 08 жовтня 1998 року №53/5.
Відповідно до ст.1 Закону України "Про судову експертизу" судова експертиза - це дослідження на основі спеціальних знань у галузі науки, техніки, мистецтва, ремесла тощо об`єктів, явищ і процесів з метою надання висновку з питань, що є або будуть предметом судового розгляду.
Отже, діючим цивільним процесуальним законодавством передбачено, що експертиза у справі призначається судом у разі необхідності з`ясування фактичних обставин, що становлять предмет доказування. Також за змістом вказаних норм кожна сторона має право надавати суду докази на підтвердження обставин, на які вони посилаються, обставин, для з`ясування яких  необхідні спеціальні знання - висновки експертизи. У разі, якщо у сторони відсутня можливість самостійно надати  висновок, відповідна сторона вправі заявити перед судом клопотання про призначення відповідної експертизи.  
 
У рішенні ЄСПЛ у справі "Дульський проти України" зазначено, що експертиза, призначена судом, є одним із засобів встановлення або оцінки фактичних обставин справи і тому складає невід`ємну частину судової процедури.
Судова експертиза призначається лише у разі дійсної потреби у спеціальних знаннях для встановлення фактичних даних, що входять до предмета доказування, тобто у разі, коли висновок експерта не можуть замінити інші засоби доказування. Якщо наявні у справі докази є взаємно суперечливими, їх оцінку в разі необхідності може бути здійснено судом з призначенням відповідної судової експертизи. Питання про призначення судової експертизи повинно вирішуватися лише після ґрунтовного вивчення обставин справи і доводів сторін щодо необхідності такого призначення. Близька за змістом правова позиція викладена у постановах Верховного Суду від 14 липня 2021 року у справі №902/834/20, від 13 серпня 2021 року у справі №917/1196/19, від 30 вересня 2021 року у справі №927/110/18, від 23 грудня 2021 року у справі   №5015/45/11 (914/1919/20).
В роз`ясненнях, викладених у пунктах 1, 2 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 30 травня 1997 року №8 "Про судову експертизу в кримінальних і цивільних справах", звернуто увагу судів на необхідність суворого додержання вимог закону при призначенні судових експертиз та використанні їх висновків. Вказано на неприпустимість призначення експертизи у випадках, коли з`ясування певних обставин не потребує спеціальних знань, а також порушення перед експертом правових питань, вирішення яких віднесено законом до компетенції суду.
Так, матеріалами справи встановлено, що позивач ТОВ "Оператор газотранспортної системи України" звернувся до суду з позовом до ОСОБА_1 про зобов`язання вчинити дії, в якому просив зобов`язати ОСОБА_1 усунути загрозу магістральному газопроводу-відводу  до газорозподільчої станції "Васильків" Ду 200 мм Ру 5,5 МПа шляхом невідкладного демонтажу огорож земельних ділянок з кадастровими номерами 3221483000:03:001:0010, 3221487001:01:007:0107, 3221481001:01:007:0108, 3221481001:01:007:0109, що побудовані в охоронній зоні магістрального газопроводу-відводу до газорозподільної станції "Васильків" Ду 200 мм Ру 5,5 МПа.
Позовні вимоги обґрунтовував тим, що будівництво огорожі на земельних ділянках відповідачкою в охоронній зоні магістрального газопроводу-відводу  до газорозподільчої станції "Васильків" Ду 200 мм Ру 5,5 МПає порушенням вимог ч.4 ст. 22 Закону України "Про правовий режим земель охоронних магістральних трубопроводів".
Відповідачка звертаючись до суду із клопотанням про призначення експертизи вказувала на те, що предметом доказування у цій справі є, окрім іншого, законний розмір охоронної зони магістрального газопроводу, який визначається виходячи з фактичних технічних характеристик газопроводу, а саме: діаметру газопроводу, робочого тиску газу та відповідного класу газопроводу.
З урахуванням зазначеного вище, відповідачка поставила питання на розгляд експерту, який фактичний діючий робочий тиск у магістральному газопроводі-відводі до газорозподільчої станції "Васильків" та чи відповідає чинним будівельним нормам і правилам для магістральних трубопроводів з урахуванням фактичного зносу трубопроводу з моменту його введення в експлуатації 30 грудня 1962 року.
В той же час, як вбачається і матеріалів справи та вказано позивачем, відповідь на вказане питання не потребує жодних експертних досліджень, оскільки максимальний робочий тиск (параметри) визначений у проектній документації, ще з моменту введення магістрального газопроводу в експлуатацію.
Робочий тиск газу у магістральному газопроводі-відводі не повинен перевищувати показників, встановлених проектною документацією та проведеним випробуваннями. Для підтримування безперебійної роботи тиск газу не повинен перевищувати значень, вказаних у технічній документації про введення в експлуатацію газопроводу.
Таким чином, фактичний робочий тиск магістрального газопроводу-відводу - це встановлений максимально допустимий тиск у магістральному газопроводі відповідного класу з відповідною пропускною спроможністю для транспортування газу, і вказаний тиск є змінним лише в межах допустимих показників та не залежить від фактичного зносу трубопроводу.
Щодо питання: до якого класу відноситься магістральний газопровід-відвід до газорозподільної станції "Васильків", то матеріали справи також містять докази того, що вказаний газопровід-відвід до ГРС "Васильків" (далі також - МГВ до ГРС "Васильків) є державною власністю і перебувають на балансі ТОВ "Оператор ГТС України", що підтверджується Відомостями про державне майно від 11 січня 2020 року форма № 2б(к).
Газопровід-відвід до ГРС "Васильків" Ду 200 мм Ру 5,5 МПа відповідно до пункту 2.1 "СНиП 2.05.06-85 Магистральные трубопроводы" відносяться до 1 класу - при робочому тиску понад 2,5 до 10,0 МПа (понад 25 до100кгс/см2 ).
Вказане свідчить про те, що показники робочого тиску є фіксованими в межах певних проміжків мінімально-максимальних показників, а їх технічні характеристики не потребують спеціальних знань, оскільки клас газопроводу визначається у відповідності до спеціального закону - Закону України "Про правовий режим земель охоронних зон об`єктів магістральних трубопроводів".
Згідно з частиною 2 статті 11 Закону України "Про правовий режим земель охоронних зон об`єктів магістральних газопроводів" для забезпечення безпечної експлуатації вздовж об`єктів магістральних газопроводів, етиленопроводів встановлюються охоронні зони газопровід І класу, прирівняний до нього етиленопровід (кваліфікований відповідно до будівельних норм і правил для магістральних газопроводів), умовним діаметром до 300 міліметрів - 100 метрів.
З огляду на викладене, а також враховуючи наявні в матеріалах справи докази, щодо яких не наведено відповідачкою ознак суперечності (невідповідності) по відношенню до інших доказів, необхідність у застосуванні спеціальних знань для вирішення даного спору судом першої інстанції в оскаржуваному судовому рішенні не обґрунтовано.
Суд першої інстанції, призначаючи експертизу, не звернув увагу на вказані обставини та належним чином не обґрунтував, у чому полягає потреба у спеціальних знаннях для встановлення обставин, та яким чином поставлені на вирішення експертами запитання співвідносяться із предметом доказування у цій справі.
Колегія суддів звертає увагу, що недотримання порядку призначення та проведення судової експертизи має наслідком затягування судового процесу і призводить до порушення вимог статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року, стосовно права кожного на розгляд його справи упродовж розумного строку, відтак безпідставне призначення судової експертизи та зупинення у зв`язку з цим провадження у справі перешкоджає подальшому розгляду справи.
Таким чином, колегія суддів дійшла висновку, що постановлення судом першої інстанції ухвали про призначення судової інженерно-технічної експертизи у даній справі без обгрунтування необхідності здобуття відповідного доказу, як такого, що входить до предмету доказування, є помилковим.
Враховуючи викладене, колегія суддів вважає, що суд першої інстанції дійшов передчасного та необґрунтованого висновку про призначення у справі судової Інженерно-технічної експертизи, а відтак ухвала підлягає скасуванню з направленням справи для продовження розгляду до суду першої інстанції в порядку, визначеному ст.379 ЦПК України.
 
Керуючись ст.ст.268, 367, 368, 374, 379, 381-383 ЦПК України, апеляційний суд,
П О С Т А Н О В И В:
Апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю "Оператор газотранспортної системи України" задовольнити.
Ухвалу Васильківського міськрайонного суду Київської області від 17 березня 2025 року скасувати, а справу направити для продовження розгляду до суду першої інстанції.
Постанова набирає законної сили з моменту її прийняття, оскарженню в касаційному порядку не підлягає.
 
Головуючий                                                                 Т.О. Писана
 
Судді                                                                             К.П. Приходько
 
                                                                                       С.О. Журба