ШОСТИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД	
Справа № 620/13917/23                                                                  Суддя (судді) першої інстанції: Падій В.В.

ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

  27 червня 2025 року                                                                                            м. Київ

Шостий апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів: головуючого судді: Карпушової О.В., суддів: Епель О.В., Кузьмишиної О.М., розглянувши в порядку письмового провадження апеляційну скаргу ІНФОРМАЦІЯ_1 (Військова частина НОМЕР_1 ) на рішення  Чернігівського окружного адміністративного суду від 03 березня 2025 р. у справі за адміністративним позовом ОСОБА_1 до ІНФОРМАЦІЯ_1 (Військова частина НОМЕР_1 ), ІНФОРМАЦІЯ_2  (Військова частина НОМЕР_2 ), Військової частини НОМЕР_3     про визнання протиправними дії та зобов`язання вчинити певні дії,

           В С Т А Н О В И В :
Рух справи.
15.09.2023 до Чернігівського окружного адміністративного суду надійшов позов ОСОБА_1 до ІНФОРМАЦІЯ_1 (Військова частина НОМЕР_1 )(відповідач 1), ІНФОРМАЦІЯ_2 (Військова частина НОМЕР_2 )(відповідач 2), Військової частини НОМЕР_3   (відповідач 3),  в якому просить: 
- визнати протиправними дії відповідача 1, які полягають у неповідомленні Окремого контрольно-пропускного пункту «Київ» Державної прикордонної служби України про безпосередню участь позивача  у бойових діях або забезпеченні здійснення заходів з національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії, перебуваючи безпосередньо в районах у період здійснення зазначених заходів за період з 06.10.2022 по 12.10.2022;
- зобов`язати відповідача 1 направити до окремого контрольно-пропускного пункту « ІНФОРМАЦІЯ_3 » Державної прикордонної служби України інформацію про участь позивача у бойових діях або забезпеченні здійснення заходів з національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії, перебуваючи безпосередньо в районах у період здійснення зазначених заходів за період з 06.10.2022 року по 12.10.2022 року, за формою, наведеною у додатку 2 до наказу Адміністрації Державної прикордонної служби України від 30.07.2022 № 392/0/81-22-АГ "Про реалізацію вимог постанови Кабінету Міністрів України від 28.02.2022 №168".
Позовні вимоги обґрунтовано тим, що  відповідно до вимог діючого законодавства, позивач має право на отримання вказаних виплат відповідно до постанови Кабінету Міністрів України від 28 лютого 2022 р. № 168 «Питання деяких виплат військовослужбовцям, особам рядового і начальницького складу, поліцейським та їх сім`ям під час дії воєнного стану» (надалі - Постанова № 168), проте внаслідок протиправних дій відповідача 1 зазначені виплати позивачу не були виплачені. 
Позивач наголосив, що   залучався до здійснення заходів з національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії та перебував безпосередньо в районах ведення бойових дій, що підтверджено документами рапортами начальника та  відповідною довідкою.  
Рішенням  Чернігівського окружного адміністративного суду від 03.03.2025 р. позовні вимоги задоволено частково: 
Визнано протиправною бездіяльність відповідача 1, яка полягає у неповідомленні Окремого контрольно-пропускного пункту  « ІНФОРМАЦІЯ_3 »  Державної прикордонної служби України (Військова частина НОМЕР_3 ) про безпосередню участь позивач у бойових діях або забезпеченні здійснення заходів з національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії, перебуваючи безпосередньо в районах у період здійснення зазначених заходів за період, з 07.10.2022 по 11.10.2022; 
Зобов`язано відповідача 1 направити до Окремого контрольно-пропускного пункту  « ІНФОРМАЦІЯ_3 » Державної прикордонної служби України (Військова частина НОМЕР_3 )  інформацію про участь позивача у бойових діях або забезпеченні здійснення заходів з національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії, перебуваючи безпосередньо в районах у період здійснення зазначених заходів за період, з  07.10.2022 по 11.10.2022, за формою, наведеною у додатку 2 до наказу Адміністрації Державної прикордонної служби України від 30.07.2022 № 392/0/81-22-АГ «Про реалізацію вимог постанови Кабінету Міністрів України від 28.02.2022 № 168».
У задоволенні решти позовних вимог відмовлено. 
Приймаючи таке рішення суд першої інстанції виходив із доведеністю кожної із сторін певних обставин належними та допустимими доказами.
Зокрема, суд першої інстанції зазначив, що виконання  військовослужбовцем завдань, пов`язаних  із забезпеченням здійснення заходів з національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії само по собі не є достатньою підставою для виплати додаткової грошової винагороди у розмірі до 100  000,00 грн на місяць, передбаченою Постановою №168, проте ті докази, які були надані суду, підтверджують інший період обставин, внаслідок яких позивачу підлягають додаткові виплати згідно постанови № 168. 
Позивач не оскаржує судове рішення в частині відмовлених позовних вимог.
Відповідач 1 подав апеляційну скаргу, в якій просить скасувати судове рішення, як таке, що прийнято з порушенням норм матеріального та процесуального права, та постанови нове рішення про відмову у задоволені позовних вимог у повному обсязі.
Апеляційну скаргу обґрунтовано тим, що діяв в межах повноважень, оскільки позивач проходив службу у військовій частині НОМЕР_3 , і довідку про безпосередню участь позивача було видано представнику  військової частини НОМЕР_3 . 
Апелянт зазначив, що позивач був відряджений з військової частини НОМЕР_3 до військової частини НОМЕР_1 у період з 04.07.2022 по 12.10.2022р., та  через безпосередню участь позивача у бойових діях у період з 06.10.2022 по 12.10.2022, відповідачем 1 була видана відповідна довідка від 14.10.2023 № 3414, яка долучено позивачем до позову.
За таких обставин апелянт вважає, що позовні вимоги не підлягають задоволенню.
Інші відповідачі судове рішення не оскаржували.
Ухвалою Шостого апеляційного адміністративного суду від 02.04.2025 відкрито апеляційне провадження та витребувано справу зі суду першої інстанції.
Відзиви інші сторони не подавали. 
Слухання справи здійснено у порядку письмового провадження та слухання продовжувалось з поважних причин.
Колегія суддів, заслухавши суддю-доповідача, дослідивши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, дійшла висновку, що апеляційна скарга підлягає задоволенню з огляду на таке.

Обставини справи. 
Встановлено, що позивач проходив військову службу у військовій часті НОМЕР_3 та був відряджений до військової частини НОМЕР_1 у період з 04.07.2022 по 12.10.2022р.
Вказане підтверджено посвідченням про відрядження (а.с.24).
Позивач у період з 06.10.2022 по 12.10.2022, тобто коли був у відрядженні у військовій частині НОМЕР_1 брав безпосередню участь у бойових діях, що підтверджено відповідною довідкою яку видано військовою частиною НОМЕР_1 від 14.10.2023 № 3414 (а.с21). 
Згідно довідки № 231 військової частини НОМЕР_3 позивачу у жовтні 2022 року було нараховано посадовий оклад та інші виплати, в тому числі і відповідно до постанови КМУ № 168 від 28.02.2022 у розмірі 30000грн. та 42903грн. (а.с.26). 
Вищенаведені обставини підтверджені належними, достатніми та допустимим доказами.

Нормативно-правове обґрунтування.
Відповідно до ч. 2 ст. 19 Конституції України, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.
Закон України "Про військовий обов`язок і військову службу" №2232-XII від 25.03.1992 (надалі - Закон №2232-XII) здійснює правове регулювання відносин між державою і громадянами України у зв`язку з виконанням ними конституційного обов`язку щодо захисту Вітчизни, незалежності та територіальної цілісності України, а також визначає загальні засади проходження в Україні військової служби.
Відповідно до частин 1-3 статті 1 Закону №2232-XII  захист Вітчизни, незалежності та територіальної цілісності України є конституційним обов`язком громадян України. Військовий обов`язок установлюється з метою підготовки громадян України до захисту Вітчизни, забезпечення особовим складом Збройних Сил України, інших утворених відповідно до законів України військових формувань, а також правоохоронних органів спеціального призначення та Державної спеціальної служби транспорту, посади в яких комплектуються військовослужбовцями. Військовий обов`язок включає у тому числі проходження військової служби.
Статтею 2 Закону №2232-XII встановлено, що проходження військової служби здійснюється громадянами України - у добровільному порядку (за контрактом) або за призовом.
Згідно з пунктами 2, 3 постанови Кабінету Міністрів України №704 від 30.08.2017 "Про грошове забезпечення військовослужбовців, осіб рядового і начальницького складу та деяких інших осіб" грошове забезпечення військовослужбовців, осіб рядового і начальницького складу складається з посадового окладу, окладу за військовим (спеціальним) званням, щомісячних (підвищення посадового окладу, надбавки, доплати, винагороди, які мають постійний характер, премії) та одноразових додаткових видів грошового забезпечення.
Виплату грошового забезпечення військовослужбовцям, особам рядового і начальницького складу здійснювати в порядку, що затверджується Міністерством оборони, Міністерством внутрішніх справ, Міністерством фінансів, Міністерством інфраструктури, Міністерством юстиції, Службою безпеки, Управлінням державної охорони, розвідувальними органами, Адміністрацією Державної служби спеціального зв`язку та захисту інформації (далі - державні органи).
Відповідно до Інструкції "Про порядок виплати грошового забезпечення військовослужбовцям Державної прикордонної служби України", затвердженою наказом Міністерства внутрішніх справ України 25 червня 2018 року №558 та зареєстрованою в Міністерстві юстиції України 23 липня 2018 року за №854/32306, грошове забезпечення означає гарантоване державою грошове забезпечення в обсязі, що відповідає умовам проходження військової служби та стимулює закріплення кваліфікованих військових кадрів. Грошове забезпечення визначається залежно від посади, військового звання, тривалості, інтенсивності та умов військової служби, кваліфікації, наукового ступеня і вченого звання військовослужбовця.
Грошове забезпечення складається із: посадового окладу; окладу за військовим званням; щомісячних додаткових видів грошового забезпечення (підвищення посадового окладу, надбавки, доплати, винагороди, які мають постійний характер, премії); одноразових додаткових видів грошового забезпечення.
На виконання Указів Президента України від 24 лютого 2022 року №64 "Про введення воєнного стану в Україні" та №69 "Про загальну мобілізацію" Кабінет Міністрів України 28.02.2022 прийняв Постанову №168 "Питання деяких виплат військовослужбовцям, особам рядового і начальницького складу, поліцейським та їх сім`ям під час дії воєнного стану" (далі - Постанова №168).
Відповідно до пункту 1 Постанови №168 (в редакції чинній на час виникнення спірних правовідносин) установлено, що на період дії воєнного стану військовослужбовцям Збройних Сил, Служби безпеки, Служби зовнішньої розвідки, Головного управління розвідки Міністерства оборони, Національної гвардії, Державної прикордонної служби, Управління державної охорони, Державної служби спеціального зв`язку та захисту інформації, Державної спеціальної служби транспорту, військовим прокурорам Офісу Генерального прокурора, особам рядового і начальницького складу Державної служби з надзвичайних ситуацій, співробітникам Служби судової охорони, особам начальницького складу управління спеціальних операцій Національного антикорупційного бюро та поліцейським, а також особам рядового і начальницького складу Державної кримінально-виконавчої служби, які несуть службу в органах і установах зазначеної Служби, що розташовані в межах адміністративно-територіальних одиниць, на території яких надається допомога в рамках Програми єПідтримка, виплачується додаткова винагорода в розмірі 30000 гривень щомісячно, а тим з них, які беруть безпосередню участь у бойових діях або забезпечують здійснення заходів з національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії, перебуваючи безпосередньо в районах у період здійснення зазначених заходів (у тому числі військовослужбовцям строкової служби), - розмір цієї додаткової винагороди збільшується до 100 000 гривень в розрахунку на місяць пропорційно часу участі у таких діях та заходах .
Виплата такої додаткової винагороди здійснюється на підставі наказів командирів (начальників).
Державної прикордонної служби України Адміністрацією Державної прикордонної служби України з метою виконання вимог постанови Кабінету Міністрів України від 28.02.2022 №168 "Питання деяких виплат військовослужбовцям, особам рядового і начальницького складу, поліцейським та їх сім`ям під час дії воєнного стану" (із змінами) та з метою врегулювання виплат військовослужбовцям було видано наказ від 31.03.2022 №164-АГ "Про реалізацію вимог постанови Кабінету Міністрів України від 28.02.2022 №168" (далі - Наказ №164).
Пунктом 1 Наказу №164-АГ визначено, що на період дії воєнного стану військовослужбовцям Державної прикордонної служби, які проходять військову службу в органах охорони державного кордону (прикордонних загонах) виплачується додаткова винагорода (пропорційно із розрахунку на місяць) в розмірі 30000 гривень, а тим з них, які беруть безпосередню участь у бойових діях або забезпечують здійснення заходів з національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії, перебуваючи безпосередньо в районах у період здійснення зазначених заходів - розмір цієї додаткової винагороди збільшується до 100 000 гривень в розрахунку на місяць пропорційно часу участі у таких діях та заходах.
Відповідно до пункту 2 Наказу №164-АГ під терміном "безпосередня участь військовослужбовця у бойових діях або забезпеченні здійснення заходів з національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії в період здійснення зазначених заходів" (далі - бойові дії або заходи) слід розуміти виконання військовослужбовцем: бойових завдань у складі військової частини (підрозділу), яка веде воєнні (бойові) дії у складі створених (діючих) угруповань військ (сил) Сил оборони держави (визначених Головнокомандувачем Збройних Сил України або начальником Генерального штабу Збройних Сил України) в районі ведення воєнних (бойових) дій; бойових (спеціальних) завдань із всебічного забезпечення створених (діючих) угруповань військ (сил) Сил оборони держави безпосередньо в районі ведення бойових дій згідно з бойовими розпорядженнями; бойових завдань з ведення руху опору на територіях України, тимчасово окупованих (захоплених) противником; з завдань з ведення оперативної (військової, спеціальної) розвідки в районі ведення бойових дій або на територіях України, тимчасово окупованих (захоплених) противником; бойових завдань з відбиття збройного нападу (вогневого ураження) на об`єкти, що охороняються, звільнення таких об`єктів у разі їх захоплення або спроби насильного заволодіння зброєю, бойовою та іншою технікою (у т.ч. поза межами районів ведення бойових дій); бойових завдань з пошуку, виявлення та знешкодження диверсійно-розвідувальних груп, незаконних збройних формувань (озброєних осіб) (у т.ч. поза межами районів ведення бойових дій); виконання бойових завдань з вогневого ураження повітряних цілей (у т.ч. поза межами районів ведення бойових дій); здійснення заходів з виводу сил та засобів з під удару противника (у т.ч. поза межами районів ведення бойових дій); виконання польотів, пов`язаних з евакуацією військовослужбовців, цивільного населення, озброєння та інших матеріальних засобів з районів бойових дій, виконання бойових завдань кораблями, катерами, морськими суднами в морській, річковій акваторії (у т.ч. поза межами районів ведення бойових дій).
Пунктом 3 Наказу №164 визначено, що документальне підтвердження безпосередньої участі військовослужбовців у бойових діях або забезпеченні здійснення заходів з національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії, у період здійснення зазначених дій або заходів здійснювати на підставі одного з таких документів: бойового наказу (бойового розпорядження); журналу бойових дій (вахтового журналу) або журналу ведення оперативної обстановки або бойового донесення (підсумкове, термінове, позатермінове) або постових відомостей (під час охорони об`єкту, на який було здійснено збройний напад, або артилерійський ракетний обстріл); рапорту (донесення) начальника (командира) підрозділу (тимчасово створеної групи військовослужбовців, зведеного загону, КрМО, КаМО, екіпажу літака, вертольоту тощо) про участь кожного військовослужбовця (у тому числі з доданих або оперативно підпорядкованих підрозділів) у бойових діях, у виконанні бойових (спеціальних) завдань, із зазначенням, військових звань, прізвищ, імен та по-батькові, а також кількості днів участі військовослужбовців у таких діях та заходах.
Про підтвердження безпосередньої участі відряджених військовослужбовців у бойових діях або заходах, начальникам регіональних управлінь та органів Держприкордонслужби, які ведуть (вели) бойові дії та до яких відряджені військовослужбовці, надавати останнім довідку про участь у вказаних заходах із зазначенням періоду (кількості днів) такої участі.
Відповідно до пункту 4 Наказу №164-АГ начальникам регіональних управлінь та органів Держприкордонслужби, до яких відряджені військовослужбовці з інших органів та підрозділів щомісячно до 5 числа поточного місяця повідомляти органи, в яких ці військовослужбовці проходять службу про їх безпосередню участь у бойових діях або заходах за попередній місяць (додаток 2).
Пунктом 5 цього наказу визначено, що виплату додаткової винагороди здійснювати на підставі наказу начальника (командира) Держприкордонслужби. В наказі про виплату додаткової винагороди виходячи з розміру 100 000 гривень на місяць, обов`язково зазначати підстави для його видання.
Пунктом 12 Наказу №164 визначено, що виплата військовослужбовцям додаткової винагороди здійснюється щомісяця (у поточному місяці за попередній) на підставі наказів начальника (командира) органу Держприкордонслужби, а начальникам (командирам) органів Держприкордонслужби - на підставі наказів вищих начальників (командирів).

Висновки суду апеляційної інстанції.
Спірним у межах розгляду цієї справи є право позивача на отримання збільшеної виплати додаткової винагороди до 100000 грн. відповідно до Постанови №168.
Матеріалами справи підтверджено, що позивач з 06.10.2022 по 12.10.2022, коли був у відрядженні у військовій частині НОМЕР_1 , брав безпосередню участь у бойових діях, і відповідач 1 видав позивачу відповідну довідку від 14.10.2023 № 3414 про те, що  позивач з 06.10.2022 по 12.10.2022 брав безпосередню участь у бойових діях.  
Згідно довідки № 231 військової частини НОМЕР_3 позивачу у жовтні 2022 року було нараховано посадовий оклад та інші виплати, в тому числі і відповідно до постанови КМУ № 168 від 28.02.2022 у розмірі 30000грн. та 42903грн. (а.с.26). 
Отже, зазначені документи є належними, достатніми та допустимими з огляду на положення ст.77 КАС України. 
Згідно ч.1 статті 77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення.
Таким чином доводи апелянта заслуговують уваги, оскільки вони спростовують висновки суду першої інстанції.
Суд першої інстанції визнав протиправними дії відповідача 1, які полягають у неповідомленні Окремого контрольно-пропускного пункту « ІНФОРМАЦІЯ_3 » Державної прикордонної служби України про безпосередню участь позивача  у бойових діях.
Проте, матеріалами справи підтверджено, що відповідач 2 отримав від відповідача 1 відповідну довідку про участь позивача у бойових діях і сплатив йому додатково нараховану винагороду відповідно до Постанови КМУ № 168.
Суд першої інстанції помилково залишив поза уваги довідку № 231 військової частини НОМЕР_3 про те, що позивачу у жовтні 2022 року було нараховано посадовий оклад та інші виплати, в тому числі і відповідно до Постанови КМУ № 168 від 28.02.2022 у розмірі 30000грн. та 42903грн. (а.с.26).
Статтею 317 КАС України визначені підстави для скасування судового рішення повністю або частково та ухвалення нового рішення у відповідній частині або зміні рішення.
Враховуючи вищенаведене, колегія суддів вважає, що висновок суду першої інстанції про обґрунтованість позовних вимог є помилковим, наведені апелянтом аргументи заслуговують уваги.
Отже, на підставі вказаного, колегія суддів дійшла висновку, що судом першої інстанції     при винесенні оскаржуваного рішення неповно з`ясовані обставини, що мають значення для справи, висновки суду не відповідають обставинам справи, що є підставою для його скасування рішення та прийняття нової постанови про відмову у задоволені позовних вимог у повному обсязі.
Керуючись статтями 308, 309, 311, 313, 315, 317, 321. 322, 325, 328, 329 Кодексу адміністративного судочинства України, апеляційний суд, -

                                         П О С Т А Н О В И В: 

Апеляційну скаргу ІНФОРМАЦІЯ_1 (Військова частина НОМЕР_1 ) на рішення  Чернігівського окружного адміністративного суду від 03 березня 2025 р. - задовольнити.
Рішення Чернігівського окружного адміністративного суду від 03 березня 2025 р. у справі за адміністративним позовом ОСОБА_1 до ІНФОРМАЦІЯ_1 (Військова частина НОМЕР_1 ), ІНФОРМАЦІЯ_2  (Військова частина НОМЕР_2 ), Військової частини НОМЕР_3     про визнання протиправними дії та зобов`язання вчинити певні дії, скасувати.
ОСОБА_1 у задоволенні позовних вимог до ІНФОРМАЦІЯ_1 (Військова частина НОМЕР_1 ), ІНФОРМАЦІЯ_2  (Військова частина НОМЕР_2 ), Військової частини НОМЕР_3     про визнання протиправними дії та зобов`язання вчинити певні дії, відмовити повністю.
Постанова  суду апеляційної інстанції за наслідками перегляду набирає законної сили з дати її прийняття та не може бути оскаржена в касаційному порядку.                       

            Колегія суддів:                                                                                  О.В. Карпушова                                                                      
                                                                                                    О.В. Епель

                                                                                                    О.М. Кузьмишина