Справа № 450/4642/24                        Головуючий у 1 інстанції: Мельничук І.І. 
Провадження № 22-ц/811/273/25                Доповідач в 2-й інстанції: Приколота Т. І. 

ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ 

19 червня 2025 року м.Львів

Справа № 450/4642/24
Провадження № 22-ц/811/273/25                

Львівський апеляційний суд в складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

головуючого - Приколоти Т.І.,
суддів : Мікуш Ю.Р., Савуляка Р.В.
секретар Іванова О.Я.
з участю:  ОСОБА_1 

розглянув апеляційну скаргу  ОСОБА_2 на рішення Пустомитівського районного суду Львівської області, ухвалене у м. Пустомити 20 листопада 2024року у складі судді Мельничук І.І. у справі за позовом  ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , про зміну способу стягнення аліментів,-

встановив:

2 жовтня 2024 року ОСОБА_1  звернулася до суду з позовом до  ОСОБА_2  про зміну способу стягнення аліментів. Просила змінити спосіб стягнення аліментів, що стягуються з ОСОБА_2  на її (позивача) користь на дітей:  ОСОБА_3 ,  ІНФОРМАЦІЯ_1 , та ОСОБА_4 ,  ІНФОРМАЦІЯ_2 , згідно судового наказу, виданого Пустомитівським районним судом Львівської області 23 лютого 2022 року у справі № 450/3410/21-ц, визначивши стягнення аліментів у розмірі 1/3 частини заробітку (доходу) відповідача, але не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму та не більше десяти прожиткових мінімумів на кожну дитину відповідного віку, щомісячно, починаючи з дня набрання рішенням суду законної сили і до досягнення дітьми повноліття. В обґрунтування позову посилається на те, що вона  (позивач) та відповідач уклали шлюб, який зареєстровано 24 вересня 2004 року Сокільницькою сільською радою Пустомитівського району, актовий запис №19. Сторони є батьками ОСОБА_3 ,  ІНФОРМАЦІЯ_1 , та ОСОБА_4 ,  ІНФОРМАЦІЯ_2 . Рішенням Пустомитівського районного суду Львівської області від 6 грудня 2021 року шлюб між ними (сторонами) розірвано. Згідно судового наказу, виданного  Пустомитівським районним судом Львівської області  23 лютого 2022 року у справі №450/3410/21, вирішено стягувати з ОСОБА_2  на її ( ОСОБА_5  користь аліменти на дітей у твердій грошовій сумі в розмірі 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку на кожну дитину, починаючи з 16 серпня 2021 року та до досягнення  ОСОБА_6  повноліття. В межах виконання цього судового наказу відкрито виконавче провадження №68790057 в Пустомитівському відділі ДВС у Львівському районі Львівської області Західного міжрегіональному управлінні Міністерства юстиції. Вважає, що розмір аліментів у твердій грошовій сумі - 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку на кожну дитину, що стягується за судовим наказом, є недостатнім для задоволення потреб дітей, визначення розміру у твердій грошовій формі не сприяє інтересам дітей так як рівень життя та витрати на утримання дітей щороку змінюються. Зазначає, що витрати на дітей зросли з огляду на потребу у проведенні медичних обстежень та лікування дітей у стоматолога. Вказує, що діти потребують харчування, забезпечення канцтоварами, одягом тощо. 50% витрат на дітей становить більш як 3 000 грн., які сплачує відповідач. Зазначає, що рівень доходу відповідача змінився з огляду на те, що він на даний час проходить військову службу у Військовій частині НОМЕР_1 , де отримує стабільний дохід та може сплачувати аліменти на дітей у більшому розмірі. Просить позов задовольнити.

Рішенням Пустомитівського районного суду Львівської області від 20 листопада 2024 року задоволено позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про зміну способу стягнення аліментів на дітей. Змінено спосіб стягнення аліментів, визначений судовим наказом Пустомитівського районного суду Львівської області від 23 лютого 2022 року у справі № 450/3410/21. Вирішено стягувати з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_5 аліменти на неповнолітніх дітей: ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , та ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , в розмірі 1/3 частини всіх видів його заробітку (доходу), щомісячно, але не менше 50 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з дня набрання рішенням законної сили, до досягнення дітьми повноліття. Припинено стягнення аліментів на підставі судового наказу Пустомитівського районного суду Львівської області від 23 лютого 2022 року у № 450/3410/21. Допущено до негайне виконання рішення суду у межах суми платежу за один місяць. Вирішено питання судових витрат.

Рішення суду  оскаржив  ОСОБА_2 . Вважає рішення незаконним та необґрунтованим, таким, що винесене з порушенням норм матеріального та процесуального права. Просить, рішення суду скасувати та ухвалити нове рішення про відмову в позові.Вказує, що на його (відповідача) майновий стан впливають нові обставини, зокрема: у нього є нова сім?я. Стан здоров?я дружини потурбує додаткових витрат. Зазначає, що у нього на утриманні перебуває матір, яка є пенсіонером по інвалідності відповідно до довідки онкологічної МСЕК №1 довічно. Стверджує, що у зв?язку із мобілізацією розмір виплат може коливатись в залежності від місця служби і участі на лінії зіткнення, що неможливо спрогнозувати, і за певних умов може бути надмірно великим на базі розрахунку аліментів. Вважає, що сума розміру аліментів мала б бути визначена у твердій грошовій сумі, достатній і необхідній для дитини відповідного віку. На момент розгляду справи у нього ( ОСОБА_2 ) відсутня заборгованість по аліментах, які стягуються відповідно до судового наказу від 23 лютого 2022 року у справі 450/3410/21. Зазначає, що крім аліментів, він відкрив дітям банківські рахунки, куди постійно перераховує кошти. Вважає, що розмір аліментів, присуджений судовим наказом, є достатнім, позивач зобов?язана теж забезпечувати дітей. Посилається на ст. ст. 181,182 СК України, ст. 7 Закону України «Про Державний бюджет України на 2024 рік». З урахуванням його майнового становища, відсутності високого щомісячного доходу, не здійснення підприємницької діяльності, наявність іншої сім?ї, непрацездатної матері-пенсіонера з інвалідністю, з метою забезпечення якнайкращих інтересів дітей, виходячи з фінансових можливостей, необхідно встановити можливість визначення аліментів у твердій грошовій сумі у розмірі, необхідному та достатньому для забезпечення гармонійного розвитку дітей. 

ОСОБА_2 у своїй апеляційній скарзі просить зупинити провадження у справі у зв`язку з його перебуванням у складі Збройних Сил України. Ухвалою Пустомитівського районного суду від 20 листопада 2024 року у справі 450/4642/24 відмовлено у зупиненні провадження у справі. Посилається на п.2 ч.1 ст. 251 ЦПК України, постанову Верховного Суду від 27 лютого 2023 року у справі №380/7845/21. Вказує, що з 13 вересня 2024 року він зарахований до складу Збройних Сил України, Військова частина НОМЕР_2 , що підтверджується відміткою у військовому квитку у графі проходження військової служби. 3 огляду на перебування у складі Збройних Сил України, не має можливості зібрати необхідні докази.
З Військового квитка серії НОМЕР_3 , виданого ІНФОРМАЦІЯ_3 від 12 вересня 2024 року, вбачається, що ОСОБА_2 , проходить військову службу в Військовій частині НОМЕР_2 з 13 вересня 2024 року на посаді водія. З довідки, виданої за підписом підполковника, т. в. о. командира Військової частини НОМЕР_2 ОСОБА_7 № 1721 від 6 листопада 2024 року, вбачається, що, солдат ОСОБА_2 , перебуває на військовій службі у Військовій частині НОМЕР_2 з 13 вересня 2024 року по сьогоднішій день.
Відповідно до ст. 251 ЦПК України, суд зобов`язаний зупинити провадження у справі у разі перебування сторони або третьої особи, яка заявляє самостійні вимоги щодо предмета спору, у складі Збройних Сил України або інших утворених відповідно до закону військових формувань, що переведені на воєнний стан або залучені до проведення антитерористичної операції. Суд зобов`язаний зупинити провадження по справі у випадку перебування учасника справи на альтернативній (невійськовій) службі не за місцем проживання або на строковій військовій службі. Суд не зупиняє провадження у випадках, встановлених пунктами 1-3 частини першої цієї статті, якщо відсутня сторона веде справу через свого представника.
Згідно із ухвалами Верховного Суду від 14 грудня 2022 року у справі 757/5240/16-ц, від 29 серпня 2022 року у справі 461/5209/19, для зупинення судом провадження у справі з підстав, передбачених п. 2 ч. 1 ст. 251 ЦПК України в матеріалах цивільної справи мають бути докази перебування сторони або третьої особи, яка заявляє самостійні вимоги щодо предмету спору у складі Збройних Сил України або інших утворених відповідно до закону військових формувань, а також того, що такі підрозділи переведені на воєнний стан, зокрема беруть участь у виконанні бойових завдань.
У перелічених справах суд зупиняв провадження, оскільки сторонами надані докази перебування у складі Збройних Сил України у військовій частині, яка переведена на воєнний стан.
Військовий квиток та Довідка (форми 5) є недостатнім та неналежним доказом.
Згідно конвертів Укрпошти (а.с. 138, 141, 167) апеляційну скаргу, заяву про усунення недоліків та клопотання про зупинення провадження відправлено і здано на відділ Укрпошти у АДРЕСА_1 , а на листі відправником зазначено ОСОБА_2 , вказана адреса: АДРЕСА_2 .
Враховуючи те, що зупинення провадження у цій справі зашкодить інтересам дитини, колегія суддів приходить до висновку, що зупинення провадження у справі на стадії апеляційного перегляду рішення суду про стягнення аліментів є недоцільним.
заслухавши суддю-доповідача, пояснення представника ОСОБА_1 , перевіривши матеріали справи, доводи апеляційної скарги, законність та обґрунтованість оскаржуваної ухвали у межах доводів апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційну скаргу належить залишити без задоволення. 
Відповідно до ч.1 ст. 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.
На підставі ст.ст. 76-81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень належними, допустимими, достовірними та достатніми доказами, крім випадків, встановлених цим Кодексом. 
Згідно зі ст. 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. Судове рішення має відповідати завданням цивільного судочинства.
Відповідно до ст. 264 ЦПК України під час ухвалення рішення суд вирішує такі питання: 1) чи мали місце обставини (факти), якими обґрунтовуються вимоги і заперечення, та якими доказами вони підтверджуються; 2) чи є інші фактичні дані, які мають значення для вирішення справи, та докази на їх підтвердження; 3) які правовідносини сторін випливають із встановлених обставин; 4) яка правова норма підлягає застосуванню до цих правовідносин; 5) чи слід позов задовольнити або в позові відмовити; а також питання щодо розподілу судових витрат, допуску рішення до негайного виконання, скасування заходів забезпечення позову.
Встановлено, що сторони перебували у зареєстрованому шлюбі з 24 вересня 2004 року.
Рішення Пустомитівського районного суду Львівської області від 6 грудня 2021 року у справі № 450/3415/21 шлюб між ними розірвано. Таке рішення набрало законної сили 6 січня 2022 року.
Згідно свідоцтва про народження Серії НОМЕР_4 , виданого 8 травня 2009 року Сокільницькою сільською радою Пустомитівського району Львівської області, у сторін ІНФОРМАЦІЯ_4 народилась ОСОБА_3 .
Також, сторони є батьками ОСОБА_4 , що стверджується свідоцтвом про народження Серії НОМЕР_5 , виданим 2 квітня 2012 року Сокільницькою сільською радою Пустомитівського району Львівської області.
Рішення суду першої інстанції мотивовано наступним.
Відповідно до ч. ч. 1, 2 ст. 27 Конвенції ООН про права дитини від 20 листопада 1989 року, яка ратифікована постановою Верховної Ради України № 78912 від 27 лютого 1991 року та набула чинності для України 27 вересня 1991 року, держава визнає право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини.
Згідно із ст. 8 Закону України «Про охорону дитинства» кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку.
Відповідно до ст. 180 СК України батьки зобов?язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття.
Згідно із ч. 3 ст. 181 цього Кодексу, за рішенням суду кошти на дитину (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина. Спосіб стягнення аліментів, визначений за рішенням суду, змінюється за рішенням суду за позовом одержувача аліментів. 
Відповідно до ст. 192 СК України, п. 23 постанови Верховного Суду України від 15 травня 2006 року № 3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справи щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» розмір аліментів, визначений за рішенням суду або домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров`я когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом.
Право вимагати зміни розміру аліментів шляхом зміни способу присудження аліментів не може заперечуватися, адже можливість вибору способу присудження аліментів з огляду на мінливість життєвих обставин, зазначених ст. ст. 182-184 СК України, не може обмежуватися разовим її здійсненням.
Статтею 192 СК України передбачено можливість зміни раніше встановленого розміру аліментів за наявності доведених у судовому порядку підстав, а саме: зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров?я когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом.
Підставами зміни розміру аліментів є як зміна матеріального, так і зміна сімейного стану як самостійна підстава для зменшення або збільшення розміру аліментів.
Такі положення закону не виключають одночасне настання обох підстав для зміни розміру аліментів: і зміни сімейного і зміни матеріального стану. Однак, зміна сімейного стану є самостійною, не залежною від зміни матеріального стану підставою для зміни розміру аліментів.
Батьки не мають компенсувати зменшення розміру аліментів за рахунок збільшення утримання однієї дитини порівняно з іншою.
У постанові Верховного Суду України від 5 лютого 2014 року (справа № 6-143цс13) зазначено, що розмір аліментів, визначений рішенням суду, не вважається незмінним. Отже, у зв`язку із значним покращенням матеріального становища платника аліментів матір дитини може подати до суду заяву про збільшення розміру аліментів. Значне погіршення матеріального становища батька може бути підставою для його вимоги про зменшення розміру аліментів.
Згідно із ст. 182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує: 1) стан здоров`я та матеріальне становище дитини; 2) стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; 3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; 3-1) наявність рухомого та нерухомого майна, грошових коштів; 3-2) доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; 4) інші обставини, що мають істотне значення. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим ніж 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку.
Змінюючи розмір аліментів з платника, суд має враховувати правила, встановлені ст. 182 СК України, тобто з урахуванням стану здоров`я та матеріального становища дитини, стану здоров`я та матеріального становища платника аліментів, наявності у платника аліментів інших дітей і інших утриманців, наявності рухомого та нерухомого майна, грошових коштів, доведених стягувачем аліментів витрат платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; інших обставини, що мають істотне значення. 
Суд повинен враховувати встановлені ч. 2 ст. 182 СК України гарантії прав дитини, а саме: розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини, мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку.
Законом України «Про Державний бюджет України на 2024 рік» встановлено у 2024 році прожитковий мінімум для дітей віком від 6 до 18 років у розмірі 3 028 грн. 
Судом встановлено, що діти сторін проживають разом з ОСОБА_6 , за адресою; АДРЕСА_3 та перебувають на її утриманні.
Відповідно до судового наказу Пустомитівського районного суду Львівської області від 23 лютого 2022 року у справі № 450/3410/21 з ОСОБА_2 стягуються аліменти на користь ОСОБА_5 на двох дітей у твердій грошовій сумі в розмірі 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, на кожну дитину, починаючи з 16 серпня 2021 року, до досягнення ОСОБА_3 та ОСОБА_4 повноліття.
З постанови державного виконавця Пустомитівського відділу державної виконавчої служби Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Львів) Глови Ю. В. вбачається, що 13 квітня 2022 року відкрито ВП № 68790057 з виконання судового наказу № 450/3410/21 від 23 лютого 2022 року. 
З розрахунку заборгованості по аліментах вбачається, що станом на 31 березня 2022 року у відповідача наявна заборгованість в розмірі 1 779,50 грн.
Встановлено, що відповідач частково сплачує аліменти. Витрати на дітей позивачем перевищують майнове утримання дитини батьком. 
З урахуванням встановленого, суд першої інстанції прийшов до вірного висновку про задоволення позову.
Колегія суддів погоджується з такими висновками суду першої інстанції, які не спростовані доводами апеляційної скарги. Підстави для скасування оскаржуваного рішення не встановлені.
Керуючись: ст. 367, п.1 ч.1 ст.374, ст.ст. 375, 381-384, 388-391 ЦПК України, суд,-
у х в а л и в:
Апеляційну скаргу  ОСОБА_2 залишити без задоволення.

Рішення Пустомитівського районного суду Львівської області від 20 листопада 2024 року залишити без змін.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття, може бути оскаржена в касаційному порядку шляхом подання касаційної скарги безпосередньо до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного тексту.

Повний текст постанови складено 24 червня 2025 року.

Головуючий-______________________Т.І.Приколота

Судді: _______________ Ю.Р. Мікуш _______________ Р.В. Савуляк