П О С Т А Н О В А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
Справа №  120/10081/24                                                                      
Головуючий у 1-й інстанції:  Воробйова Інна Анатоліївна 
Суддя-доповідач:  Залімський І. Г. 
09 червня 2025 року 
м. Вінниця
Сьомий апеляційний адміністративний суд у складі колегії:
головуючого судді:  Залімського І. Г. 
суддів:  Сушка О.О.  Мацького Є.М. 
розглянувши в порядку письмового провадження апеляційні скарги ОСОБА_1 Харківського національного університету Повітряних Сил ім. Івана Кожедуба на рішення Вінницького окружного адміністративного суду від 26 грудня 2024 року у справі за адміністративним позовом Харківського національного університету Повітряних Сил ім. Івана Кожедуба до ОСОБА_1 про стягнення витрат, пов`язаних з утриманням під час навчання, 
В С Т А Н О В И В :
До Вінницького окружного адміністративного суду звернувся Харківський Національний університет Повітряних Сил імені Івана Кожедуба з адміністративним позовом до ОСОБА_1 , в якому просить стягнути на відшкодування витрат, пов`язаних з утриманням під час навчання в сумі 394056,73 грн.
Рішенням Вінницького окружного адміністративного суду від 26.12.2024 позов задоволено частково, ухвалено стягнути з ОСОБА_1 на користь Харківського Національного університету Повітряних Сил ім.Івана Кожедуба суму у розмірі 260607,79 грн на відшкодування витрат, пов`язаних з його утриманням під час навчання.
Не погоджуючись із вказаним судовим рішенням у частині задоволення позову, відповідач подав апеляційну скаргу, в якій просить скасувати таке рішення, прийняти нове рішення про відмову в задоволенні позовних вимог в повному обсязі, посилаючись на порушення судом першої інстанції норм права, невідповідність висновків суду обставинам справи, що призвело до неповного з`ясування обставин справи і, як наслідок, невірного вирішення справи та прийняття необґрунтованого рішення.
Позивач не подав відзиву або письмових пояснень на апеляційну скаргу.
Не погоджуючись із вказаним судовим рішенням у частині відмови у задоволенні позову, позивач подав апеляційну скаргу, в якій просить скасувати таке рішення, прийняти нове рішення про задоволення позовних вимог в повному обсязі, посилаючись на порушення судом першої інстанції норм права, невідповідність висновків суду обставинам справи, що призвело до неповного з`ясування обставин справи і, як наслідок, невірного вирішення справи та прийняття необґрунтованого рішення.
Відповідач подав відзив на апеляційну скаргу позивача в якому вказав на законність та обґрунтованість оскаржуваного судового рішення, а також на безпідставність доводів апеляційної скарги.
Ухвалою Сьомого апеляційного адміністративного суду від 18.03.2025, з урахуванням п.3 ч.1 ст.311 КАС України, суд вирішив розглядати дану справу в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами.
Заслухавши суддю-доповідача, перевіривши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, колегія суддів дійшла наступних висновків.
Як вірно встановлено судом першої інстанції, 15.08.2023 між Міністерством оборони України в особі начальника Харківського Національного університету Повітряних Сил ім.Івана Кожедуба та ОСОБА_1 укладено контракт про проходження військової служби (навчання) у Збройних Силах України курсантами вищого військового навчального закладу, військового навчального підрозділу вищого навчального закладу.
Пунктом 1 вказаного контракту передбачено, що курсант зобов`язаний відшкодовувати Міністерству оборони України витрати, пов`язані з утриманням у вищому навчальному закладі, в якому проходить військову службу (навчання), в разі дострокового розірвання контракту через небажання продовжувати навчання або недисциплінованості чи відмови від подальшого проходження військової служби після закінчення вищого навчального закладу у випадках, визначених частиною 10 статті 25 Закону України "Про військовий обов`язок і військову службу".
28.06.2024 ОСОБА_1 подано рапорт про відрахування з навчання через небажання продовжувати навчання.
05.07.2024 наказом начальника Харківського Національного університету Повітряних Сил ім.Івана Кожедуба за № 189 від 05.07.2024 відповідача відраховано з навчання через небажання продовжувати таке, припинено чинність контракту про проходження військової служби та виключено зі списків змінного складу університету, усіх видів забезпечення з 05.07.2024.
Відповідно до вказаного наказу, а також загального розрахунку від 03.07.2024 та розрахунків коштів на відшкодування витрат, пов`язаних з навчанням ОСОБА_1 , загальна сума витрат, пов`язаних з утриманням під час навчання складає 394 056,73 грн, які і просить стягнути позивач на свою користь.
Частково задовольняючи позов, суд першої інстанції виходив з того, що ОСОБА_1 зобов`язаний відшкодувати витрати, пов`язані із його навчанням у Харківському Національному університеті Повітряних Сил ім.Івана Кожедуба, однак належна до стягнення сума такого відшкодування складає 260607,79 грн.
Колегія суддів частково погоджується із вказаним висновком суду першої інстанції та враховує наступне.
Відповідно до частини десятої статті 25 Закону України "Про військовий обов`язок і військову службу", курсанти в  разі дострокового розірвання контракту через небажання продовжувати навчання або через недисциплінованість, систематичне невиконання умов контракту військовослужбовцем, невиконання освітньої програми (індивідуального навчального плану - за його наявності), в інших випадках, передбачених законом, та в разі відмови від подальшого проходження військової служби на посадах осіб сержантського, старшинського або офіцерського складу після закінчення відповідно закладу фахової передвищої військової освіти, вищого військового навчального закладу, військового навчального підрозділу закладу вищої освіти, а також особи офіцерського складу, які звільняються з військової служби протягом п`яти років (десяти років - для осіб офіцерського складу, які оволоділи спеціальностями льотного складу авіації) після закінчення вищого військового навчального закладу або військового навчального підрозділу закладу вищої освіти відповідно до підпунктів "д", "е", "з", "и" пункту 1, підпунктів "д", "е", "ж", "з" пункту 2 та підпункту "в" пункту 3 частини п`ятої статті 26 цього Закону, відшкодовують Міністерству оборони України та іншим центральним органам виконавчої влади, яким підпорядковані ці заклади освіти, витрати, пов`язані з їх утриманням у закладі фахової передвищої військової освіти, вищому військовому навчальному закладі, військовому навчальному підрозділі закладу вищої освіти, відповідно до порядку та умов, встановлених Кабінетом Міністрів України. У разі відмови від добровільного відшкодування витрат таке відшкодування здійснюється в судовому порядку.
Пунктами 3 та 4 Порядку відшкодування курсантами та особами офіцерського складу витрат, пов`язаних з їх утриманням у вищих навчальних закладах, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 12.07.2006 № 964, визначено, що відшкодування здійснюється у розмірі фактичних витрат, пов`язаних з: грошовим, продовольчим, речовим, медичним забезпеченням; перевезенням до місця проведення щорічної відпустки та у зворотному напрямку оплатою комунальних послуг і вартості спожитих енергоносіїв. Розрахунок фактичних витрат здійснюється вищим навчальним закладом згідно з нормами утримання курсантів.
Відповідно до пункту 5 Порядку №964 витрати відшкодовуються у повному розмірі:
- курсантами, які вислужили встановлений законодавством строк строкової військової служби до вступу у заклад вищої освіти, курсантами жіночої статі - за весь період навчання;
- курсантами, які навчалися понад встановлений законодавством строк строкової військової служби, - за період навчання, що перевищує цей строк;
- особами офіцерського складу, які звільняються з військової служби протягом п`яти років (десяти років - для осіб офіцерського складу, які оволоділи спеціальностями льотного складу авіації) після закінчення закладу вищої освіти відповідно до підпунктів "д", "е", "є", "з", "и" пункту 1 та підпунктів "д", "е", "є", "ж", "з" пункту 2 частини п`ятої статті 26 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу» (2232-12), - за весь період навчання.
Згідно із пунктом 6 Порядку №964 витрати відшкодовуються у розмірі різниці сум витрат з утримання курсантів і витрат з утримання військовослужбовців строкової служби за відповідною військово-обліковою спеціальністю:
курсантами, які навчалися менше встановлених законодавством строків строкової військової служби, - за весь період навчання;
курсантами, які навчалися понад встановлені законодавством строки строкової військової служби, - за період навчання, який відповідає строку строкової військової служби.
Відтак, курсанти, які підпадають під дію п. 6 відшкодовуються витрати у розмірі різниці сум витрат з утримання курсантів і витрат з утримання військовослужбовців строкової служби за відповідною військово-обліковою спеціальністю.
Відповідно до довідки військової частини НОМЕР_1 від 18.11.2024 р. та військового квитка відповідача, в період з 02.12.2021 р. по 13.03.2023 р. (1 р. 3 місяці 10 днів) проходив строкову військову службу та з 13.03.2023 р. по 13.08.2023 р. (5 місяців ) проходив службу за контрактом .
Згідно із п. 195 Положення про проходження громадянами України військової служби у Збройних Силах України, затвердженого указом ПУ від 10 грудня 2008 року № 1153/2008 у випадках, передбачених частиною шостою статті 23 та частиною одинадцятою статті 25 Закону України "Про військовий обов`язок і військову службу; строкову військову службу проходять військовослужбовці, прийняті на військову службу за контрактом із числа військовослужбовців строкової військової служби та громадян призовного віку, які не проходили строкову військову службу, в разі розірвання контракту про проходження військової служби, а також військовослужбовці чоловічої статі, відраховані з вищих військових навчальних закладів, військових навчальних підрозділів закладів вищої освіти в разі розірвання контракту про навчання
До строку строкової військової служби зазначених військовослужбовців зараховується тривалість військової служби за контрактом із розрахунку два місяці військової служби за контрактом за один місяць строкової військової служби
Тому, період з 13.03.2023 р. по 13.08.2023 р. зараховується до строкової служби виходячи із розрахунку два місяці військової служби за контрактом за один місяць строкової військової служби, та такий становить 2 місяці 15 днів.
Відповідно, загальний строк строкової військової служби відповідача з 02.12.2021 р. по 13.08.2023 р. із урахуванням норми п. 195 Положення № 1153/2008 , становить 17 місяців 25 днів.
Отже, відповідач не вислужив встановлений законодавством строк строкової військової служби до вступу у заклад вищої освіти.
При цьому, у п. 5 Порядку 964 мова йде саме про строк строкової військової служби, а не загальної військової служби, відповідно, обґрунтування щодо розрахунку строку строкової військової служби, який наведений позивачем в клопотанні від 12.11.2024 р., не є вірним.
Згідно із довідкою від 24.06.2024 строк строкової військової служби відповідача становить 1 рік 3 місяці 10 днів та 2 місяці 15 днів, що в цілому складає 17 місяців 25 днів.
Відтак, до відповідача підлягає застосуванню п. 6 Порядку №964, а не п. 5, як наполягає позивач.
На виконання пункту 3 вказаного нормативно-правового акту Міністерством оборони України, Міністерством фінансів України, Міністерством внутрішніх справ України, Міністерством транспорту та зв`язку України, Адміністрацією Державної прикордонної служби України, Управлінням державної охорони України, Службою безпеки України видано спільний наказ «Про затвердження Порядку розрахунку витрат, пов`язаних з утриманням курсантів у вищих навчальних закладах» від 16.07.2007 № 419/831/240/605/537/219/534 (Порядок), яким врегульовано механізм відшкодування курсантами витрат, пов`язаних з їх утриманням у вищих навчальних закладах, у тому числі у разі дострокового розірвання контракту про проходження військової служби (навчання) через недисциплінованість (далі - Порядок розрахунку витрат).
Відповідно до п. 2.1. Порядку відшкодування здійснюється в розмірі фактичних витрат, пов`язаних з утриманням курсантів у ВНЗ, а саме витрат на: грошове забезпечення; продовольче забезпечення; речове забезпечення; медичне забезпечення; перевезення до місця проведення щорічної основної та канікулярної відпустки та назад; оплату комунальних послуг та спожитих енергоносіїв.
Згідно із підпунктом 2.1.1. пункту 2.1. Порядку витратами на грошове забезпечення є отримане курсантом щомісячне грошове забезпечення за весь період навчання.
Щомісячне грошове забезпечення визначається з посадового окладу та додаткових видів грошового забезпечення (підвищення посадового окладу та надбавки), передбачених чинним законодавством для цієї категорії військовослужбовців. Фактичні дані беруться з розрахункових відомостей та інших передбачених документів, що підтверджують виплату щомісячного грошового забезпечення курсанту.
Для курсантів, які підпадають під дію пункту 6 Порядку (964-2006-п), до розрахунку береться різниця між грошовим забезпеченням, фактично отриманим курсантом за відповідний період навчання, та витратами на виплату посадового окладу за відповідною посадою військовослужбовця строкової військової служби за цей самий період.
Судом першої інстанції витребовувались довідка - розрахунок із зазначенням даних про фактично отримане грошове забезпечення відповідачем за період навчання; різницю між грошовим забезпеченням, фактично отриманим курсантом за відповідний період навчання, та витратами на виплату посадового   окладу   за   відповідною   посадою    військовослужбовця   строкової   військової служби за цей самий період; різницю вартості норм харчування курсанта та військовослужбовця строкової військової служби.
Однак така не надана через відсутність у позивача відомостей про виплату посадового окладу.
Зважаючи на відсутність у позивача відомостей про витрати на виплату посадового  окладу  за відповідною посадою, як військовослужбовця строкової військової служби, що унеможливлю обчислення різниці між  грошовим забезпеченням, фактично отриманим курсантом та витратами на виплату посадового окладу  за відповідною посадою , як військовослужбовця строкової  військової служби і не надання відповідачем доказів, які б спростовували відомості наведені в довідці про доходи від 03.07.2024, суд першої інстанції обґрунтовано обраховує грошове забезпечення беручи до уваги відомості зазначені в довідці про доходи від 03.07.2024.
Згідно довідки відповідача від 03.07.2024 фактично отримане позивачем грошове забезпечення складає 225508,30 грн, компенсація податку на додану вартість - 40591,49 грн, єдиний внесок на загальнообов`язкове державне соціальне страхування - 49611,83 грн.
Порядок виплати грошового забезпечення військовослужбовцям Збройних Сил України та деяким іншим особам, затвердженого наказом Міністерства оборони України від 07.06.2018 № 260 визначено, що грошове забезпечення включає: щомісячні основні види грошового забезпечення; щомісячні додаткові види грошового забезпечення; одноразові додаткові види грошового забезпечення.
До щомісячних основних видів грошового забезпечення належать: посадовий оклад; оклад за військовим званням; надбавка за вислугу років.
Згідно із п.22 Порядку виплати щомісячної грошової компенсації сум податку з доходів фізичних осіб, що утримуються з грошового забезпечення, грошових винагород та інших виплат, одержаних військовослужбовцями, поліцейськими та особами рядового і начальницького складу, затвердженого постановою КМ України №44 від 15.01.2004 (Порядок №44) грошова компенсація виплачується громадянам України, які відповідно до законодавства мають статус військовослужбовця, поліцейського або є особами рядового і начальницького складу Державної кримінально-виконавчої служби, ДСНС, податкової міліції, Національного антикорупційного бюро, Державного бюро розслідувань, співробітникам Служби судової охорони, а також особам, звільненим із служби, для відшкодування утриманих сум податку з їх грошового забезпечення, грошових винагород та інших виплат, право на які вони набули у зв`язку з виконанням обов`язків під час проходження служби.
Відповідно до вимог п. 4, 5 Порядку №44 виплата грошової компенсації  військовослужбовцям, поліцейським та особам рядового і начальницького складу здійснюється одночасно з виплатою їм грошового забезпечення.
Грошова компенсація виплачується за місцем одержання грошового забезпечення у розмірі суми податку з доходів фізичних осіб, утриманого з грошового забезпечення.
Колегія суддів зауважує, що за своїм змістом відшкодування витрат, пов`язаних з утриманням під час навчання особи, призначене для компенсації державі усіх витрат, понесених із утриманням під час навчання такої особи.
Безспірно, що позивач, під час навчання відповідача, поніс витрати на виплату відповідачу грошового забезпечення.
Разом з цим, беззаперечним є й те, що позивач при виплаті відповідачу грошового забезпечення поніс витрати й на оплату за відповідача єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування, а також компенсації податку на додану вартість.
З урахуванням наведеного, апеляційний суд вважає, що з відповідача слід стягнути грошове забезпечення в сумі 225508,30 грн, а також компенсації податку на додану вартість у розмірі 40591,49 грн та єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування у розмірі 49611,83 грн, а не лише грошове забезпечення в сумі 225508,30 грн як помилково вважає суд першої інстанції.
Відповідно до підпункту 2.1.2. пункту 2.1. Порядку розрахунку витрат, витратами на продовольче забезпечення є витрати, пов`язані із забезпеченням курсанта продовольством згідно з нормами харчування.
Для курсантів, які підпадають під дію пункту 6 Порядку (964-2006-п),за визначений період навчання до розрахунку береться різниця вартості норм харчування курсанта та військовослужбовця строкової військової служби.
Відтак, зважаючи на відсутність у позивача відомостей про норми харчування  відповідача, як військовослужбовця строкової військової служби, що унеможливлює вирахування різниці вартості норм харчування курсанта та військовослужбовця строкової військової служби і не надання відповідачем доказів, які б спростовували відомості наведені в довідці від 03.07.2024, суд вірно обраховує продовольче забезпечення беручи до уваги відомості зазначені в довідці наданій позивачем.
А отже, витрати по продовольчому забезпеченню в сумі 34845,46 грн підлягають відшкодуванню повністю.
Відповідно до підпункту 2.1.4. пункту 2.1. Порядку витратами на медичне забезпечення є витрати, пов`язані з наданням медичної допомоги, у тому числі стоматологічної, безпосередньо у ВНЗ, та вартість лікування у військових госпіталях.
Курсанти, які підпадають під дію пункту 5 Порядку, відшкодовують вартість фактично отриманих послуг за відповідний період навчання.
Курсанти, які підпадають під дію пункту 6 Порядку (964-2006-п), витрати на медичне забезпечення за відповідний період навчання не відшкодовують, окрім витрат на проведення військово-лікарської комісії. Сума витрат на проведення військово-лікарської комісії утримується незалежно від періоду навчання.
Відповідач підпадає під дію п. 6 Порядку, а тому відшкодуванню підлягають лише витрати на ВЛК в сумі 254,03 грн.
Відповідно до підпункту 2.1.6 пункту 2.1. Порядку, до спожитих курсантом ВНЗ комунальних послуг та енергоносіїв належать тепло, гаряча та холодна вода, водовідведення та електроенергія.
Розрахунок здійснюється виходячи з середнього обсягу споживання на одного курсанта за добу: тепла та гарячої води - 0,0134 ГКал.; води та водовідведення - 0,2074 куб.м; електроенергії - 2,56 кВт/г.
При проведенні розрахунків застосовуються тарифи, що встановлені для бюджетних установ і діють у місцевості, в якій розташований ВНЗ, у відповідному навчальному році.
Курсанти, які підпадають під дію пункту 5 Порядку , витрати на оплату комунальних послуг та спожитих енергоносіїв відшкодовують за визначений період навчання, за винятком терміну перебування у відпустках.
Курсанти, які підпадають під дію пункту 6 Порядку, витрати на оплату комунальних послуг та спожитих енергоносіїв за визначений період навчання не відшкодовують.
Зважаючи на те, що відповідач підпадає під дію п. 6 витрати на комунальні послуги в сумі 11 957, 32 грн. не підлягають відшкодуванню повністю.
Відповідно до пункту 2.3. Порядку у разі дострокового розірвання контракту відповідні служби (підрозділи) забезпечення навчального процесу здійснюють остаточний розрахунок фактичних витрат за відповідними видами забезпечення, складають довідки-розрахунки та подають їх до кадрового підрозділу ВНЗ.
Період навчання, за який здійснюється відшкодування витрат, пов`язаних з утриманням, визначається з дня зарахування по день виключення курсанта зі списків особового складу ВНЗ.У наказі про звільнення курсанта сума відшкодування відображається узагальнено та вноситься до книги обліку нестач ВНЗ.
За змістом пункту 1.2. Порядку зобов`язання про добровільне відшкодування курсантом витрат, пов`язаних з його утриманням, зазначається в контракті під час його укладання.
У разі відмови курсанта або особи офіцерського складу добровільно відшкодувати витрати стягнення їх сум здійснюється у судовому порядку (пункт 7 Порядку №964).
Підсумовуючи наведене, апеляційний суд зазначає, що відповідач обізнаний про необхідність відшкодування витрат, пов`язаних з утриманням в навчальному закладі у разі дострокового розірвання контракту, оскільки дані зобов`язання визначені у підписаному ним з позивачем контракті про навчання, проте, вказану суму витрат, пов`язаних із своїм утримання під час навчання у навчальному закладі (позивача) не відшкодовано, а тому наявні підстави для стягнення такої суми.
У відповідності із ст. 242 КАС України рішення суду повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права при дотриманні норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин в адміністративній справі, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні, з наданням оцінки всім аргументам учасників справи.
Відповідно до п.2 ч. 1 ст. 315 КАС України за наслідками розгляду апеляційної скарги на судове рішення суд апеляційної інстанції має право скасувати судове рішення повністю або частково і ухвалити нове судове рішення у відповідній частині або змінити судове рішення.
Згідно ч. 1 ст. 317 КАС України, підставами для скасування судового рішення суду першої інстанції повністю або частково та ухвалення нового рішення у відповідній частині або зміни рішення є: неповне з`ясування судом обставин, що мають значення для справи; недоведеність обставин, що мають значення для справи, які суд першої інстанції визнав встановленими; невідповідність висновків, викладених у рішенні суду першої інстанції, обставинам справи; неправильне застосування норм матеріального права або порушення норм процесуального права.
Зважаючи на те, що рішення суду першої інстанції є незаконним та необґрунтованим у вказаній частині, що призвело до неправильного вирішення справи, рішення суду першої інстанції належить скасувати і ухвалити у такій частині нове рішення про задоволення позову. 
Керуючись ст.ст. 243, 250, 308, 310, 315, 317, 321, 322, 325, 329 КАС України, суд 
П О С Т А Н О В И В:
апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення.
Апеляційну скаргу Харківського національного університету Повітряних Сил ім. Івана Кожедуба задовольнити частково.
Рішення Вінницького окружного адміністративного суду від 26 грудня 2024 року скасувати у частині відмови у задоволенні позовних вимог про стягнення з ОСОБА_1 на користь Харківського Національного університету Повітряних Сил ім.Івана Кожедуба, на відшкодування витрат, пов`язаних з його утриманням під час навчання, суми компенсації податку на додану вартість у розмірі 40591,49 грн та єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування у розмірі 49611,83 грн.
Ухвалити у вказаній частині нове рішення про задоволення позову.
Стягнути з ОСОБА_1 на користь Харківського Національного університету Повітряних Сил ім.Івана Кожедуба, на відшкодування витрат, пов`язаних з його утриманням під час навчання, суми компенсації податку на додану вартість у розмірі 40591,49 грн та єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування у розмірі 49611,83 грн.
В іншій частині рішення Вінницького окружного адміністративного суду від 26.12.2024 залишити без змін.  
Постанова суду набирає законної сили з дати її прийняття та оскарженню не підлягає. 

Головуючий	 	 	Залімський І. Г.	
 	 	 	 	
Судді	 	    	Сушко О.О.    Мацький Є.М.