Справа № 127/29201/24
Провадження № 22-ц/801/1632/2025
№ 22-ц/801/1635/2025
Категорія: 36
Головуючий у суді 1-ї інстанції Федчишен С. А.
Доповідач:Голота Л. О.

ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

20 серпня 2025 року	Справа № 127/29201/24	м. Вінниця	

Вінницький апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ: 
Головуючого судді Голоти Л. О. (суддя – доповідач),
суддів Копаничук С. Г., Рибчинського В. П., 
за участю секретаря судового засідання Литвин Ю.О., 
розглянув у відкритому судовому засіданні справу № 127/29201/24 за позовом фізичної особи – підприємця ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення оплати послуг та штрафних санкцій, за апеляційною скаргою ОСОБА_3 , яка діє в інтересах ОСОБА_2 , на рішення Вінницького міського суду Вінницької області від 14.05.2025, ухвалене у складі судді Федчишена С. А., та додаткове рішення Вінницького міського суду Вінницької області від 4.06.2025, ухвалене у складі судді Федчишена С. А., -

в с т а н о в и в :

3.09.2025 фізична особа-підпримець (далі - ФОП) ОСОБА_1  звернувся в суд із позовом (вх № 76381) до  ОСОБА_2  про стягнення оплати послуг та штрафних санкцій, в якому просив стягнути з відповідача на користь позивача винагороду у розмірі 205000,00 грн., що еквівалентно 5000 доларів США на день підписання договору, штраф в розмірі 103127,00 грн., що еквівалентно 2500,00 доларів США, згідно курсу НБУ на день подачі позову, пеню, згідно п. 4.4 договору у розмірі подвійної облікової ставки НБУ від суми заборгованості за кожен день прострочення, тобто з 2.07.2024 по 29.08.2024 в розмірі 8592,08 грн., та судовий збір.
Позов мотивований тим, що 5.06.2024 між ФОП ОСОБА_1 та ОСОБА_2 було укладено договір про надання послуг, терміном дії до 5.12.2024, об`єктом якого були земельна ділянка кадастровий номер 0510137000:03:028:0011, площею 0,0610 га, та розташований на ній житловий будинок з прибудовою, господарськими будівлями і спорудами, загальною площею 114,00 кв. м., житловою – 43,4 кв. м., за адресою: АДРЕСА_1 .
Відповідно до договору про надання послуг, між сторонами було погоджено наступні умови: 
Клієнт доручає Агенту діяти від імені Клієнта та в його інтересах, користуючись при цьому Ексклюзивними правами, з метою пошуку Третіх осіб – потенційних набувачів права власності на Об`єкт, належний Клієнту, та зобов`язується сплатити Агенту винагороду в розмірі та порядку, встановленому в цьому Договорі» та п.1.2 «Агент зобов`язується за винагороду здійснювати юридичні та інші дії від свого імені чи від імені Клієнта, за рахунок та в інтересах Клієнта, а також надавати послуги по підготовці та укладенню Основного договору між Клієнтом та Третьою особою щодо Об`єкта (пункт 1.1);
Не ініціювати будь-якi переговори із Третіми особами без участі Агента, а у випадку виникнення подібних намірів Третіх осіб – повідомити про це Агента» та п. 2.3.4 «не здійснювати особисто або пов`язаними особами (в розумінні пп. 14.1.159. п.14.1. ст.14. Податкового кодексу України) укладення Основного договору без участі Агента» (пункт 2.3.3);
Клієнт гарантує та підтверджує, що на момент укладання Договору, протягом строку його дії та під час укладання Основного договору Об`єкт не є і без відома Агента не буде відчужуваним в будь-який спосіб: проданим, переданим безкоштовно, подарованим, заставленим, не є і не буде переданим до статутного капіталу юридичних осіб», п.2.3.3 «не ініціювати будь-якi переговори із Третіми особами без участі Агента, а у випадку виникнення подібних намірів Третіх осіб – повідомити про це Агента» та п. 2.3.4 «не здійснювати особисто або пов`язаними особами (в розумінні пп. 14.1.159. п.14.1. ст.14. Податкового кодексу України) укладення Основного договору без участі Агента» (пункт 1.5).
Сторони досягли взаємної згоди щодо вартості Об`єкта, яка буде оголошуватися Агентом при проведенні переговорів з Третіми особами, у тому числі при розміщенні рекламних оголошень (повідомлень) в засобах масової інформації тощо – 6 068 000 (шість мільйонів шістдесят вісім тисяч) гривень, 00 копійок, еквівалент 148 000 (сто сорок вісім тисяч) доларів США, 00 центів. Згідно п. 3.2 винагорода Агента за згодою сторін становить 205000 (двісті п`ять тисяч) гривень, 00 копійок, еквівалент 5000 (п`ять тисяч) доларів США, 00 центів (пункт 1.6).
На виконання умов Договору Позивач, діючи від імені та в інтересах Відповідача, виконував роботу з метою пошуку покупців для придбання ними вищезгаданих об`єктів нерухомості, а також вчиняв всі інші дії згідно укладеного договору, в тому числі: проводив переговори з Третіми особами виключно в інтересах ОСОБА_2 , організовував та проводив огляди Об`єкта Третіми особами, здійснював рекламно-маркетингові роботи з використанням засобів, що є у розпорядженні Позивача, тощо. В подальшому Відповідачка здійснювала перешкоди Позивачу для показів об`єкта нерухомості третім особам (покупцям), а згодом ним було повідомлено, що у нього є прямий покупець та про бажання розірвати Договір про надання послуг (щодо відчуження нерухомості) для того, щоб здійснити продаж без участі Позивача та не сплачувати винагороду, згідно Договору про надання послуг (щодо відчуження нерухомості).
В липні 2024 року ФОП ОСОБА_1 стало відомо, що 2.07.2024 ОСОБА_2 продала земельну ділянку та розташований на ній житловий будинок з прибудовою, господарськими будівлями та спорудами, які були предметом Договору чим порушено умови даного Договору, а саме навмисно уникаючи від виконання умов Договору домовившись із третьою особою (Покупцем) в обхід Позивача та в порушення умов Договору відчужила нерухоме майно, що було об`єктом по Договору.
У випадку невиконання або неналежного виконання Клієнтом вимог п.п. 3.2, 3.3 Договору останній зобов`язується сплатити на користь Агента штраф у розмірі 50 % від остаточної винагороди (з розрахунку п.3.2) та пеню у розмірі подвійної облікової ставки НБУ, що обчислюється від несплаченої (несвоєчасно сплаченої) Клієнтом грошової суми на користь Агента за кожний день прострочення виконання зобов`язання (пункт 4.2 договору).
Відшкодування шкоди, сплата штрафних санкцій та оплата понесених витрат не звільняють Сторони від виконання обов`язків по Договору, тобто Відповідач також зобов`язана сплатити на користь Позивача винагороду у розмірі 205000 (двісті п`ять тисяч) гривень 00 копійок, еквівалент 5000 (п`ять тисяч) доларів США 00 центів. 
В порядку досудового вирішення спору 18.07.2024 позивачем було направлено на останню відому адресу відповідача лист-претензію про сплату винагороди у розмірі 5000 (п`ять тисяч) доларів США, 00 центів та узгодження питань, щодо сплати штрафу у розмірі 50 % від суми остаточної винагороди, та пені, про те жодних дій відповідачем, щодо досудового врегулювання спору здійснено не було. 
Відповідач ухиляється від виконання покладених на неї договором обов`язків, а також сплати штрафних санкцій, що стало підставою для звернення позивачем із позовом до суду (пункт 4.4).
Рішенням Вінницького міського суду Вінницької області від 14.05.2025 позов задоволено. Стягнуто з ОСОБА_2 на користь ФОП ОСОБА_1 винагороду у розмірі 205000,00 грн, що еквівалентно 5000 доларів США, штраф в розмірі 103127,00 грн, що еквівалентно 2500,00 доларів США, пеню в розмірі 8592,08 грн, 3198,87 грн у відшкодування витрат по сплаті судового збору.
Додатковим рішенням Вінницького міського суду Вінницької області від 4.06.2025 заяву представника позивача адвоката Грушко Ж.В. задоволено частково. Ухвалено додаткове рішення, яким стягнуто з ОСОБА_2 на користь ФОП ОСОБА_1 15000,00 гривень у відшкодування витрат на правову допомогу. В задоволенні решти вимог заяви відмовлено.
Не погоджуючись із рішенням та додатковим рішенням суду першої інстанції, Кобзіною А. С., яка діє в інтересах ОСОБА_2 , подано апеляційну скаргу (вх № 6825 від 16.06.2025), в якій, посилаючись на неповноту з`ясування обставин справи, невідповідність висновків суду обставинам справи, неправильне застосування норм матеріального права, порушення норм процесуального права, просить скасувати рішення та додаткове рішення суду першої інстанції та ухвалити нове, яким в задоволенні позовних вимог відмовити; стягнути з позивача судовий збір за подання апеляційної скарги в розмірі 4750,78 грн.
Основними доводами апеляційної скарги зазначено, що судом першої інстанції не було враховано те, що позивачем не були виконані вимоги пункту 2 договору від 5.06.2024 про надання послуг (щодо відчуження нерухомості), натомість маючи потребу швидкого продажу нерухомості в подальшому відповідачкою було укладено договір купівлі-продажу з іншою особою, яку знайшли її родичі. Підстав для сплати винагороди виконавця немає, оскільки покупець не був знайдений позивачем; виконавцем не вчинялися комплекс маркетингових заходів та інших заходів по об`єкту нерухомості, передбачених договором. Самостійних підстав для скасування додаткового рішення суду зазначено не було.
25.06.2025 та 30.06.2025 року до Вінницького апеляційного суду надійшов відзив (вх № 7182) (вх № 7352) ОСОБА_4 , яка діє в інтересах ФОП ОСОБА_5 в якому, посилаючись на необґрунтованість доводів апеляційної скарги, просить залишити її без задоволення, а додаткове рішення суду першої інстанції – без змін.
Щодо розгляду апеляційної скарги на рішення суду першої інстанції. 
Відповідно до частини третьої статті 368 ЦПК України розгляд справ у суді апеляційної інстанції здійснюється в судовому засіданні з повідомленням учасників справи, крім випадків, передбачених статтею 369 цього Кодексу.
У судовому засіданні представник відповідача адвокат Кобзіна А.С. підтримала апеляційну скаргу та просила її задовольнити.
Адвокат позивача Грушко Ж.В. просила відмовити у задоволенні апеляційної скарги, а рішення суду першої інстанції залишити без змін.
Заслухавши доповідь судді-доповідача, пояснення учасників справи, переглянувши справу за наявними в ній доказами, перевіряючи законність і обґрунтованість рішення та додаткового суду першої інстанції, Вінницький апеляційний суд дійшов висновку, що апеляційна скарга задоволенню не підлягає, виходячи з наступного.
Суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги. Суд апеляційної інстанції не обмежений доводами та вимогами апеляційної скарги, якщо під час розгляду справи буде встановлено порушення норм процесуального права, які є обов`язковою підставою для скасування рішення, або неправильне застосування норм матеріального права (частина перша, четверта статті 367 ЦПК України). 
Згідно з статтею 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні. 
Рішення суду першої інстанції відповідає вимогам статті 263 ЦПК України.
У справі встановлено наступні обставини.
5.06.2024 між ФОП ОСОБА_1 та ОСОБА_2 було укладено в письмовому вигляді договір про надання послуг (щодо відчуження нерухомості) терміном дії до 5.12.2024, об`єктом якого були земельна ділянка кадастровий номер: 0510137000:03:028:0011, площею 0,0610 га та розташований на ній житловий будинок з прибудовою, господарськими будівлями та спорудами, загальною площею: 114,00 кв.м., житловою площею: 43,4 кв.м., місце розташування: АДРЕСА_1 /а. с. 5-7/.
За умовами Договору Клієнт доручив Агенту діяти від імені Клієнта та в його інтересах, користуючись при цьому Ексклюзивними правами, з метою пошуку Третіх осіб – потенційних набувачів права власності на Об`єкт, належний Клієнту, та зобов`язується сплатити Агенту винагороду в розмірі та порядку, встановленому в цьому Договорі» та п.1.2 «Агент зобов`язується за винагороду здійснювати юридичні та інші дії від свого імені чи від імені Клієнта, за рахунок та в інтересах Клієнта, а також надавати послуги по підготовці та укладенню Основного договору між Клієнтом та Третьою особою щодо Об`єкта» (пункт 1.1 договору); 
Клієнт гарантував та підтвердив, що на момент укладання Договору, протягом строку його дії та під час укладання Основного договору Об`єкт не є і без відома Агента не буде відчужуваним в будь-який спосіб: проданим, переданим безкоштовно, подарованим, заставленим, не є і не буде переданим до статутного капіталу юридичних осіб; під арештом та/або забороною відчуження не перебуває, судових позовів щодо нього немає; будь-які права інших осіб на Об`єкт відсутні; договорів стосовно будь-якого використання Об`єкту, в т.ч. його тренди, немає і без відома Агента укладено не буде. Клієнт гарантує, що Об`єкт не перебуває в іпотеці (заставі) та/або податковій заставі (пункт 1.5 договору); 
Сторони досягли взаємної згоди щодо вартості Об`єкта, яка буде оголошуватися Агентом при проведенні переговорів з Третіми особами, у тому числі при розміщенні рекламних оголошень (повідомлень) в засобах масової інформації тощо – 6 068 000 (шість мільйонів шістдесят вісім тисяч) гривень, 00 копійок, еквівалент 148 000 (сто сорок вісім тисяч) доларів США, 00 центів (пункт 1.6 договору); 
Сторонами досягнуто взаємної згоди про те, що у випадку укладення між Клієнтом та Третьою особою правочину (попередньої угоди, договору (протоколу) про наміри або іншої угоди щодо укладання в майбутньому Основного договору, Основного договору) Агент має беззаперечне право на отримання винагороди в розмірі, передбаченому пунктом 3 цього Договору (пункт 1.7 договору).
Винагорода Агента за згодою сторін становить 5 000 (п`ять тисяч) доларів США, 00 центів (пункт 3.2).
Судом першої інстанції на підставі наявних в матеріалах справи письмових доказів, показів сторін та допитаних у суді свідків ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , які засвідчили факт виконання позивачем умов договору та ведення ним активних дій щодо пошуку третіх осіб для продажу об`єкта нерухомого майна відповідачки, встановлено виконання ФОП ОСОБА_1 умов договору, пошук покупця для відчуження відповідачкою об`єкту нерухомості. Допитаний судом першої інстанції свідок ОСОБА_8 підтвердила факт висловлення 01.07.2024 року ОСОБА_2 . ОСОБА_1 свого наміру про розірвання договору. 
У матеріалах справи наявні заява ОСОБА_2 від 01.07.2024 року адресована ФОП ОСОБА_1 про розірвання договору від 05.06.2024 року та проект додаткової угоди від 01.07.2024 року про розірвання договору про надання послуг за підписом лише ОСОБА_9 , які відповідно поштового трекінгу були направлені 25.07.2024 року та отримані одержувачем ОСОБА_1 29.07.2024 року / а.с.40 -41; 79 зворот – 81/.
Відповідно до копії договору купівлі-продажу земельної ділянки з розташованим на ній житловим будинком від 2.07.2024, укладеного між ОСОБА_2 та ОСОБА_10 , ОСОБА_2 продала ОСОБА_10 земельну ділянку площею 0,0610 га, кадастровий номер 0510137000:03:028:0011 та житловий будинок з прибудовами, господарськими будівлями та спорудами, які розташовані за адресою АДРЕСА_1 /а. с. 11-14/.
Згідно листа-претензії ФОП ОСОБА_1 просив ОСОБА_2 через порушення умов договору від 5.06.2024 про надання послуг (щодо відчуження нерухомості) в семиденний строк після отримання даного повідомлення виплатити винагороду 5000 доларів США та узгодження питань, щодо сплати штрафу в розмірі 50 % від суми остаточної винагороди, що становить 2500 доларів США та пені у розмірі подвійної облікової ставки НБУ в сумі 2330 грн відповідно до пункту 4.2 договору /а. с. 15-16/.
Задовольняючи позов, суд першої інстанції виходив з того, що позовні вимоги є обґрунтованими та доведеними, а тому наявні правові підстави для їх задоволення.
Висновок суду першої інстанції про задоволення позовних вимог зроблено за повного з`ясування обставин справи, правильного застосування норм матеріального та процесуального права з огляду на наступне. 
Між сторонами виникли правовідносини, які регулюються положеннями глави 63 ЦК України та Закону України «Про захист прав споживача». 
Згідно з частиною першою статті 526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.
Одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом (стаття 525 ЦК України).
Відповідно до частини першої статті 530 ЦК України, якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню  у цей строк (термін).
Згідно з частиною першою статті 626 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків.
У частині першій статті 627 ЦК України передбачено, що відповідно до  статті 6 цього Кодексу сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості.
Відповідно до статті 629 ЦК України договір є обов`язковим для виконання сторонами.
Згідно з частиною першою статті 903 ЦК України, якщо договором передбачено надання послуг за плату, замовник зобов`язаний оплатити надану йому послугу в розмірі, у строки та в порядку, що встановлені договором.
Загальні вимоги, додержання яких є необхідним для чинності правочину, визначені статтею 203 ЦК України. У частинах першій, третій, четвертій вказаної статті передбачено, що зміст правочину не може суперечити цьому Кодексу, іншим актам цивільного законодавства, а також інтересам держави і суспільства, його моральним засадам. Волевиявлення учасника правочину має бути вільним і відповідати його внутрішній волі. Правочин має вчинятися у формі, встановленій законом.
Ураховуючи викладене, суд першої інстанції, встановивши фактичні обставини у справі,  від яких залежить правильне вирішення спору, на підставі належним чином оцінених доказів, поданих сторонами, дійшов обґрунтованого висновку про те, що ОСОБА_2 не довела, що укладаючи з ФОП ОСОБА_1 договір про надання послуг ( щодо відчуження нерухомості) від 05.06.2024 року не володіла необхідним обсягом цивільно-правової дієздатності чи не усвідомлювала значення своїх дій , або ж не мала для його укладення вільного волевиявлення. Вищевказаний договір про надання послуг, містить зрозумілі, чіткі та однозначні умови щодо вартість послуг, їх зміст, подію, з настанням якої виникає обов`язок сплатити вартість послуг, а також розмір неустойки (штрафу, пені). Умови вказаного правочину не допускають двозначного тлумачення та їх розуміння не потребує спеціальних (юридичних) знань. 
ОСОБА_2 заперечення при укладенні правочину не заявляла. Зустрічного позову про визнання договору недійсним до суду не подавала. Не зазначила доводів щодо невідповідності умов Договору від 05.06.2024 року положенням Закону України « Про захист прав споживачів». 
Колегія суддів відхиляє доводи апелянта про відсутність у справі доказів виконання позивачем умов Договору, оскільки в матеріалах справи наявні докази на підтвердження факту виконання позивачем умов Договору про надання послуг від 05.06.2024 року, а саме: договір про наміри від 18.05.2024 року, додаткова угода до Договору про наміри від 05.06.2024 року, оголошення про продаж будинку відповідачки на українських сайтах та мобільних додатках ; телефоні повідомлення сторін щодо умов зустрічей для огляду третіми особами та продажу будинку , а також повідомлення ОСОБА_2 у якому вона зазначає, що розуміє великий обсяг виконаної позивачем роботи, однак враховуючи, що будинок проданий клієнтам, які прийшли не по рекламі, просила про адекватний розмір гонорару, а також покази свідків.
Та обставина, що частина вищезазначених доказів сформовані до дати підписання договору про надання послуг ( 05.06.2024 року) не спростовує висновків суду першої інстанції про належне виконання позивачем умов Договору , оскільки частиною 3 ст. 631 ЦК України передбачено право сторін надати договору зворотну силу, тобто поширити дію його умов на відносини, що виникли до моменту його укладення. У даній справі наявна ситуація коли фактичні відносини між сторонами ( щодо надання послуг) виникли раніше їх юридичного оформлення. 
Отже, судом встановлено, що неможливість виконати повністю (продовжити виконання) умови договору про надання послуг виникла не з вини виконавця. 
Відповідно ч. 2 ст. 903 ЦК України, якщо неможливість виконати договір виникла з вини замовника, він зобов`язаний виплатити виконавцеві плату в повному обсязі, якщо інше не встановлено договором або законом.
На підставі вірно оцінених доказів, поданих сторонами, з урахуванням п.1.7. Договору, суд першої інстанції дійшов правильного висновку про стягнення з відповідача винагороди у розмірі 205 000 грн ( еквівалент 5 000 доларів США) , розмір якої визначений п. 3.2. Договору.
Зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку. Зобов`язання виникають з підстав, встановлених статтею 11 цього Кодексу (стаття 509 ЦК України).
Частиною першою статті 548 ЦК України передбачені загальні умови забезпечення виконання зобов`язання. Одна з цих умов передбачає забезпечення виконання зобов`язання (основного зобов`язання), якщо це встановлено договором або законом.
Одним із видів забезпечення виконання зобов`язання є неустойка (частина перша статті 546 ЦК України).
Поряд з цим, за змістом статей 610, 611, 612 ЦК України невиконання зобов`язання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання), є порушенням зобов`язання, що зумовлює застосування до боржника наслідків, установлених договором або законом.
Цивільно-правова відповідальність - це покладення на правопорушника встановлених законом негативних правових наслідків, які полягають у позбавленні його певних прав або в заміні невиконання обов`язку новим, або у приєднанні до невиконаного обов`язку нового додаткового обов`язку, що узгоджується з нормами статті 610 ЦК України .
У разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема сплата неустойки (пункт 3 частини першої статті 611 ЦК України).
Згідно вимог статті 549 ЦК України неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов`язання. Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов`язання за кожен день прострочення виконання.
При цьому за приписами частини першої статті 550 ЦК України право на неустойку виникає незалежно від наявності у кредитора збитків, завданих невиконанням або неналежним виконанням зобов`язання.
Зобов`язання вважається порушеним у випадку повного його невиконання або неналежного виконання, тобто виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання. 
Відповідно до частини першої, третьої статті 614 ЦК України особа, яка порушила зобов`язання, несе відповідальність за наявності її вини (умислу або необережності), якщо інше не встановлено договором або законом.
Відсутність своєї вини доводить особа, яка порушила зобов`язання.
У відповідності до умов п. 3.2 ; п. 3.3. Договору винагороду у розмірі 5 000 дол. США Клієнт, серед іншого, зобов`язався сплатити Агенту в день укладення між Клієнтом та Третьою особою правочину Основного договору. Сторони визнали даний розмір винагороди справедливим та розумним.
ОСОБА_2 , уклавши 02.07.2024 року з покупцем ОСОБА_10 . Договір купівлі -продажу земельної ділянки з розташованим на ній житловим будинком , за умовами Договору про надання послуг не сплатила ФОП ОСОБА_1 винагороду у визначеному розмірі. 
У п. 4.2 Договору про надання послуг сторони між собою погодили, що у випадку невиконання Клієнтом вимог п.п.3.2, 3.3 Договору останній зобов`язується сплатити на користь Агента штраф у розмірі 50 % від остаточної винагороди та пеню у розмірі подвійної облікової ставки НБУ, що обчислюється від несплаченої Клієнтом грошової суми на користь Агента за кожний день прострочення виконання зобов`язання. 
Розмір штрафу визначений позивачем, як 50 % від суми винагороди ( 5000 доларів США ) – 103 127 грн, що еквівалентно 2500 доларів США.
Пеня визначена за період з 02.07.2024 року по 29.08.2024 року ( 59 днів прострочки) та становить 8 592 грн 08 коп. 
Суд першої інстанції, дійшов обґрунтованого висновку, з яким погоджується апеляційний суд, про те, що ФОП ОСОБА_1 належним чином виконав свої обов`язки за договором про надання послуг, натомість відповідач ОСОБА_2 порушила умови договору, вчинивши відчуження об`єкта без участі агента, що є підставою для стягнення винагороди. Порушення зобов`язання в частині дотримання строків сплати винагороди є підставою для стягнення штрафу та пені згідно умов укладеного договору.
Посилання відповідача у відзиві на те, що договір про надання послуг від 5.06.2024 підписаний не позивачем, а іншою особою ОСОБА_6 /а. с. 37/, яка не мала повноважень підписувати договір, апеляційний суд не вважає такими, що дають правові підстави для скасування рішення суду першої інстанції та відмови в задоволенні позовних вимог, оскільки зустрічних позовних вимог про визнання правочину недійсним з підстав укладання договору ОСОБА_6 без достатніх повноважень від ФОП ОСОБА_1 відповідачем не заявлялось.
Доводи відповідача про те, що позивачу було надано наручно 1.07.2024 заяву про розірвання договору від 5.06.2024 /а. с. 39/, апеляційний суд також не вважає такими, що дають правові підстави для відмови в задоволенні позовних вимог, оскільки відповідно до пункту 5.3.1 договір може бути розірваний достроково за взаємною згодою сторін, про шо сторонами підписується додаткова угода про розірвання договору, в якій врегульовуються всі фінансові питання щодо понесених витрат та компенсацій, пов`язаних з виконанням договору. Суду не надано додаткової угоди, підписаної сторонами про розірвання договору від 5.06.2024. 
Європейський суд з прав людини зауважує, що оцінка загальної пропорційності будь-якого вжитого заходу, що може спричинити розрив сімейних зв`язків, вимагатиме від судів ретельної оцінки низки факторів та залежно від обставин відповідної справи вони можуть відрізнятися. Проте необхідно пам`ятати, що основні інтереси дитини є надзвичайно важливими. При визначенні основних інтересів дитини у кожному конкретному випадку необхідно враховувати дві умови: по-перше, у якнайкращих інтересах дитини буде збереження її зв`язків із сім`єю, крім випадків, коли сім`я виявляється особливо непридатною або явно неблагополучною; по-друге, у якнайкращих інтересах дитини буде забезпечення її розвитку у безпечному, спокійному та стійкому середовищі, що не є неблагополучним (MAMCHUR v. UKRAINE, № 10383/09, § 100, ЄСПЛ, від 16.07.2015).
Згідно статті 270 ЦПК України суд, що ухвалив рішення, може за заявою учасників справи чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, якщо судом не вирішено питання про судові витрати.
В апеляційній скарзі окремих підстав для скасування додаткового рішення не наведено. Враховуючи, що колегія суддів не вбачає підстав для скасування рішення міського суду, а тому і підстав для скасування додаткового рішення немає.
Суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права (стаття 375 ЦПК України).
Ураховуючи наведене, апеляційний суд вважає, що зазначені в апеляційній скарзі аргументи суттєвими не являються та не дають підстав для висновку про неправильне застосування судом першої інстанції норм матеріального та порушення норм процесуального права при ухваленні оскаржуваного рішення суду першої інстанції.
Згідно з частиною першою, другою статті 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються: 1) у разі задоволення позову - на відповідача; 2) у разі відмови в позові - на позивача; 3) у разі часткового задоволення позову - на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.
Під час перегляду справи судом апеляційної інстанції , адвокатом позивача Грушко Ж.В. , у відповідності до п.8 ст. 141 ЦПК України до закінчення судових дебатів подані докази на підтвердження розміру витрат, які позивач сплатив у зв`язку з розглядом справи у суді апеляційної інстанції.
На підтвердження розміру витрат на правничу допомогу надано акт здачі-приймання робіт № 2 від 19.08.2025 року та квитанцію до платіжної інструкції № 2.269256099.1 від 19.08.2025 року про оплату юридичної послуги на суму 15 000 грн.
Зменшуючи розмір витрат, колегія суддів з урахуванням правових позицій Верховного Суду враховує, що склад та розмір витрат, пов`язаних з оплатою правової допомоги , входить до предмета доказування у справі.
Зазначаючи в акті № 2 здачі-приймання робіт вартість послуг за ознайомлення з матеріалами апеляційної скарги та опрацювання законодавства, пошук та аналіз судової практики для підготовки відзиву на апеляційну скаргу, підготовка, написання та подання відзиву загальну суму 11 000 грн., адвокат Грушко Ж.В. не навела обґрунтувань співмірності визначення нею даного розміру витрат, враховуючи, що обсяг матеріалів апеляційної скарги становить лише 4 аркуші самої апеляції, а зміст відзиву полягає у погодженні з висновками суду першої інстанції. 
Вирішуючи питання про розподіл судових витрат, колегія суддів з урахуванням вимог ч.4 ст. 137 ЦПК України, відповідно до якої розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із складністю справи та виконаних адвокатом робіт, часом витрачених адвокатом на виконання відповідних робіт, обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт, ціною позову, враховуючи, що при зверненні до суду позивач не зазначив орієнтовного розміру судових витрат на правову допомогу та обґрунтування розміру ціни, включеної у розрахунок витрат, а тому з урахуванням незначної складності даної справи, а також, що спір виник з правовідносин, що регулюються також і Законом України « Про захист прав споживачів» приходить висновку про наявність підстав для стягнення на користь позивача 5 000 грн. витрат на правничу допомогу ( 4 000 грн участь представника у судових засіданнях, 1 000 грн підготовка та подання відзиву).
Керуючись частиною четвертою статті 258, частиною першою статті 259, статтями 367, 369, 375, 382, 384, 389, 390 ЦПК України, суд апеляційної інстанції, - 

п о с т а н о в и в :
       
Апеляційну скаргу  ОСОБА_3 , яка діє в інтересах ОСОБА_2 , залишити без задоволення.
Рішення Вінницького міського суду Вінницької області від 14.05.2025  таДодаткове рішення Вінницького міського суду Вінницької області від 4.06.202 у даній справі залишити без змін.
Стягнути з ОСОБА_2 на користь ФОП ОСОБА_1 судові витрати понесені ним на професійну правничу допомогу в суді апеляційної інстанції в сумі 5 000 грн. ( п`ять тисяч гривень) 
Постанова апеляційного суду набирає законної сили з дня її прийняття, однак може бути оскаржена шляхом подачі касаційної скарги протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення до суду касаційної інстанції.

Головуючий суддя                                             Л. О. Голота

Судді:                                                                        С. Г. Копаничук 

В. П. Рибчинський