УКРАЇНА 
Житомирський апеляційний суд 

Справа №274/4110/22 Головуючий у 1-й інст. Хуторна І. Ю. 
Категорія 39 Доповідач Шевчук А. М. 

ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

20 грудня 2023 року Житомирський апеляційний суд у складі:

головуючої судді Шевчук А.М.,   
                                 суддів: Коломієць О.С., Талько О.Б., 
за участі секретаря судового засідання Бузган А.Г.,
       
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Житомирі 
цивільну справу №274/4110/22 за позовом Акціонерного товариства «Комерційний банк «Глобус» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором та за зустрічним позовом ОСОБА_1 до Акціонерного товариства «Комерційний банк «Глобус» про стягнення безпідставно отриманих коштів
за апеляційною скаргою Акціонерного товариства «Комерційний банк «Глобус»
на рішення Бердичівського міськрайонного суду Житомирської області від 01 грудня 2022 року, яке ухвалене під головуванням судді Хуторної І.Ю. у м.Бердичеві,

в с т а н о в и в:

У серпні 2022 року Акціонерне товариство «Комерційний банк «Глобус» (далі – АТ «КБ «Глобус» або банк) звернулося до суду з первісним позовом до ОСОБА_1 . Просило стягнути з відповідача заборгованість за договором на відкриття поточного рахунку та обслуговування платіжної картки від 14 лютого 2018 року, що станом на 01 серпня 2022 року складає 43 074,58 грн та включає в себе прострочену заборгованість за нарахованими процентами.
Позов обґрунтований тим, що у лютому 2018 року між ПАТ «Комерційний банк «Глобус» та ОСОБА_1 укладений договір на відкриття поточного рахунку та обслуговування платіжної картки шляхом подачі заяви-анкети №32/1 на приєднання до вказаного договору. Відповідно до умов договору банк відкрив позичальнику картковий рахунок № НОМЕР_1 за програмою кредитування овердрафт «Запасочка» для фізичних осіб клієнтів ПАТ «КБ «Глобус» на наступних умовах: сума ліміту овердрафту – 100 000 грн; строк дії ліміту овердрафту – 24 місяці з 15 лютого 2018 року по 13 лютого 2020 року; фіксована процентна ставка у разі непогашення кредитної заборгованості у пільговий період кредитування (річних) – 36%; процентна ставка в пільговий період кредитування – 0,000001%. Положеннями пункту 1.1.12 договору на відкриття поточного рахунку та обслуговування платіжної картки АТ «КБ «Глобус» (для фізичних осіб) встановлено, що овердрафт – кредит, який надається банком клієнту в разі перевищення суми операції держателем ПК залишку коштів на рахунку та в інших випадках, визначених договором. Відповідно до пункту 1.1.5 договору, дозволений овердафт – кредит, який надається банком клієнту в межах ліміту дозволеного овердрафту в разі перевищення суми операції держателем ПК залишку коштів на рахунку та в інших випадках, визначених договором. Пунктом 1.1.18 договору визначений термін пільговий період кредитування – період кредитування, що починається з дня виникнення заборгованості по дозволеному овердрафту та діє протягом 30 календарних днів із дати виникнення заборгованості по дозволеному овердрафту. ОСОБА_1 27 лютого 2018 року здійснив зняття коштів в сумі 30 000 грн. Оскільки ОСОБА_1 не здійснив своєчасне погашення (повернення) грошових коштів за овердрафтом після завершення пільгового періоду та не сплатив процентів за користування дозволеним овердрафтом, банк здійснив нарахування процентів у розмірі 36% річних (відповідно 3% на місяць) на суму існуючої заборгованості за овердрафтом. Разом з тим, пунктом 3.4.14 договору визначено, що позичальник зобов`язується сплатити проценти за користування дозволеним овердрафтом в строк до 10 числа місяця, наступного за місяцем їх нарахування або в день розірвання договору у разі досягнення сторона домовленості про розірвання цього договору на підставі заяви на розірвання договору або у разі дострокового розірвання договору відповідно до п.3.1.6. За положеннями пункту 3.4.15 договору відповідач зобов`язаний повернути заборгованість за дозволеним овердрафтом в межах строку дії ліміту овердрафту, зазначеного в п.2.5 договору, а заборгованість за недозволенним овердрафтом в день її виникнення. З 11 листопада 2019 року у відповідача виникла прострочена заборгованість за овердрафтом та процентами. Позичальник не виконав умови п.3.4.14 та 3.4.15 договору, а тому виникла заборгованість, яка станом на 30 жовтня 2020 року складала 130 869,78 грн та включила в себе: строкову заборгованість за кредитом – 99 651,18 грн та строкову заборгованість за процентами – 31 218,60 грн. Банк 07 вересня 2020 року на адресу відповідача направив повідомлення щодо досудового врегулювання спору вих.№1-1990 про погашення простроченої заборгованості, але такі вимоги не виконані та прострочена заборгованість не сплачена. Рішенням Бердичівського міськрайонного суду Житомирської області від 05 січня 2021 року в справі №274/7990/20 стягнуто з відповідача заборгованість у сумі 130 869,78 грн, яка складалася з строкової заборгованості за кредитом у розмірі 99 651,18 грн та строкової заборгованості за процентами в розмірі 31 218,60 грн. У листопаді 2021 року рішення Бердичівського міськрайонного суду Житомирської області 05 листопада 2021 року в цивільній справі № 274/7990/20 виконано у повному обсязі. Оскільки з моменту направлення позову, а саме, з 01 грудня 2020 року до дати примусового виконання рішення суду – 29 листопада 2021 року сплинув значний час, то на суму простроченої заборгованості 99 651,18 грн нараховані проценти у розмірі 50 447,92 грн. Відповідач 06 грудня 2021 року здійснив часткове погашення простроченої заборгованості за процентами у сумі 7 372,53 грн. Банк 28 грудня 2021 року направив ОСОБА_1 лист-повідомлення від 21 грудня 2021 року про добровільне виконання умов кредитного договору та сплату простроченої заборгованості. Станом на 01 серпня 2022 року відповідач у добровільному порядку заборгованість не сплатив.

У вересні 2022 року ОСОБА_1 через адвоката Гуменюка О.В. звернувся до АТ КБ «Глобус» із зустрічним позовом. Просив стягнути з АТ КБ «ГЛОБУС» безпідставно отримані кошти у розмірі 7 372,53 грн.
Позов обґрунтований тим, що у серпні 2018 року між ним та АТ КБ «Глобус» укладений договір на відкриття поточного рахунку та обслуговування платіжної картки шляхом подачі заяви-анкети №32/1 на приєднання до вказаного договору. Строк дії такого договору складав 24 місяці і закінчувався 13 лютого 2020 року. АТ КБ «Глобус» 01 грудня 2020 року звернулося до Бердичівського міськрайонного суду Житомирської області з позовом про стягнення з нього заборгованості у розмірі 130 869,78 грн, яка складалася: з строкової заборгованості за кредитом у розмірі 99 651,18 грн та строкової заборгованості за процентами в розмірі 31 218,60 грн. Рішенням Бердичівським міськрайонного суду Житомирської області від 05 листопада 2021 року в цивільній справі №274/7990/20 стягнута з нього заборгованість у сумі 130 869,78 грн. Вказане рішення суду виконано в повному обсязі 29 листопада 2021 року. Однак АТ КБ «Глобус» вважає, що має право на стягнення процентів, нарахованих на суму простроченої заборгованості за період із 01 грудня 2012 року по 29 листопада 2021 року, тобто з моменту звернення до суду з позовом про стягнення заборгованості та до моменту виконання рішення суду. Посилається на те, що Велика Палата Верховного Суду в постанові від 28 березня 2018 року в справі №444/9519/12 виснувала, що право кредитодавця нараховувати передбачені договором проценти за кредитом припиняється після спливу визначеного договором строку кредитування чи у разі пред`явлення до позичальника вимоги згідно з частиною другою ст.1050 ЦК України. Оскільки строк дії кредитного договору закінчився 13 лютого 2020 року, то банк з цього моменту втратив право на нарахування процентів на суму простроченої заборгованості.

Рішенням Бердичівського міськрайонного суду Житомирської області від 01 грудня 2022 року в задоволенні первісного позову АТ «КБ «Глобус» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором відмовлено. Зустрічний позовом ОСОБА_1 до АТ «КБ «Глобус» про стягнення безпідставно отриманих коштів задоволений. Стягнуто з АТ «КБ «Глобус» на користь ОСОБА_1 7 372,53 грн безпідставно отриманих грошових коштів. Вирішено питання судових витрат.

Не погодившись із рішенням суду першої інстанції, АТ «КБ «Глобус» подало апеляційну скаргу. Посилаючись на порушення норм матеріального та процесуального права, просить рішення скасувати та ухвалити нове, яким первісний позов задовольнити у повному обсязі.
Доводи апеляційної скарги аргументовані тим, що суд першої інстанції не врахував того, що відповідно до змісту заяви-анкети банком встановлено саме строк дії ліміту овердрафту, а не строк дії договору. Положеннями п.5.11 договору сторонами погоджено, що договір набуває чинності в день отримання банком від клієнта письмово заповненої та підписаної заяви на приєднання і діє до закриття рахунку та виконання сторонами всіх належних за договором зобов`язань. Відповідно до положень п.5.1.7 договору сторонами погоджено, що договір може бути розірваним за бажанням однієї із сторін з письмовим повідомленням іншої сторони не менше, як за 5 робочих днів та за умови виконання сторонами зобов`язань за цим договором у повному обсязі. Відповідачем не надано банку жодних заяв/листів щодо розірвання або припинення дії договору та закриття рахунку. Суду також жодних заперечень від відповідача щодо чинності та дії договору не надходило. Щодо нарахування процентів за кредитом після пред`явлення до позичальника вимоги, послався на правові висновки Верховного Суду щодо можливості встановлення в договорі іншого розміру процентів річних за неправомірне користування чужими грошовими коштами та змістом положень п.1.2.5 кредитного договору сторонами встановлено, що щомісячно, до 10 числа місяця, наступного за місяцем їх нарахування, клієнт сплачує нараховані проценти за користування дозволеним овердрафтом. У разі несплати процентів у визначений термін, наступного робочого дня несплачені проценти вважаються простроченими та переносяться на рахунок простроченої заборгованості. Проценти за користування недозволеним овердрафтом відносяться на рахунки простроченої заборгованості у день їх нарахування. Як убачається з заяви-анкети №32/1, фіксована процентна ставка у разі непогашення кредитної заборгованості у пільговий період кредитування складає 36% річних. У зв`язку із зміною економічної ситуації, погіршення фінансового стану банківської системи та з метою недопущення збитковості послуги 09 липня 2018 року рішенням тарифного комітету банку затверджені зміни до тарифного плану «Запасочка», в тому числі внесені зміни до розміру процентної ставки та збільшено до 42% річних. Рішенням тарифного комітету банку 15 квітня 2019 року затверджені зміни до Тарифного плану «Запасочка», в тому числі внесені зміни до розміру процентної ставки та збільшено до 46,8% річних. На виконання п.5.1.2 договору банк розміщував відповідну інформацію в мережі інтернет на своєму сайті, на дошках об`яв головного офісу банку та його відділень. Тобто, банк дотримався процедури повідомлення клієнта про зміну тарифів, що передбачено умовами договору, та не отримав письмової незгоди клієнта. За таких обставин, зміни набрали чинності з вказаних у них дат та є обов`язковими для виконання сторонами договору. Вирішуючи спір, суд першої інстанції послався на те, що положеннями ст.625 ЦК України регламентовані наслідки прострочення виконання грошового зобов`язання та не враховано, що нарахування, процентна ставка та стягнення саме простроченої заборгованості за договором визначена договором. Отже, позичальником не здійснено погашення заборгованості за договором у строки та спосіб, визначені договором. Банком здійснено нарахування процентів за користування кредитом та відповідно до п.1.2.5 договору проценти перенесені на прострочену заборгованість. Рішенням Бердичівського міськрайонного суду Житомирської області від 05 січня 2021 року в справі №247/7990/20 позовні вимоги задоволені в повному обсязі, а тому відповідно до висновку постанови Великої Палати Верховного Суду від 04 липня 2018 року, висловленому в справі №310/11534/13-ц, банк отримав гарантії належного виконання зобов`язання відповідно до частини другої ст.625 ЦК України. Оскільки з моменту направлення позовної заяви, а саме, з 01 грудня 2020 року до дати примусового виконання рішення суду 29 листопада 2021 року сплинув досить значний час, то нараховані проценти. Станом на момент подачі позову та по теперішній час у позичальника наявна прострочена заборгованість в сумі 43 074,58 грн, що порушує гарантії належного виконання зобов`язання відповідно до частини другої ст.625 ЦК України. За висновком, що викладений у постанові Великої Палати Верховного Суду від 27 березня 2019 року в справі №521/21255/13-ц, направлення повідомлення (вимоги) про дострокове повернення кредиту стосується загального порядку досудового врегулювання цих спорів. Не направлення такого повідомлення кредитором не може свідчити про відсутність порушення його прав, та як наслідок, кредитор може вимагати їх захисту через суд - виконати боржником обов`язок із дострокового повернення кредиту.

Відзиву на апеляційну скаргу не надходило. За змістом частини третьої ст.360 ЦПК України відсутність відзиву на апеляційну скаргу не перешкоджає перегляду рішення суду першої інстанції.

Сторони в судове засідання не з`явилися. Про розгляд справи повідомлені завчасно. АТ «КБ «Глобус» спрямувало заяву про розгляд справи за відсутності його представника. Відповідно до частини другої ст.372 ЦПК України неявка сторін та інших учасників справи, належним чином повідомлених про дату, час і місце розгляду справи, не перешкоджає розгляду справи. 

Перевіривши законність та обґрунтованість рішення суду першої інстанції відповідно до положень ст.367 ЦПК України, колегія суддів апеляційного суду доходить висновку, що апеляційна скарга задоволеною бути не може з наступних підстав.

Із матеріалів справи вбачається та судом встановлено, 15 лютого 2018 року між АТ КБ «Глобус» та ОСОБА_1 укладений договір про відкриття поточного рахунку та обслуговування платіжної картки, шляхом подання ОСОБА_1 заяви-анкети №32/1 на приєднання до договору, за умовами якого АТ КБ «Глобус» відкрито ОСОБА_1 програму кредитування овердрафт «Запасочка» для фізичних осіб із сумою ліміту овердрафту: 100 000 грн; строк дії ліміту овердрафту: 24 місяці із 15 лютого 2018 року до 13 лютого 2020 року; фіксована процентна ставка у разі не погашення кредитної заборгованості у пільговий період кредитування (річних) 36% річних; процентна ставка в пільговий період кредитування 0,000001% річних.

За положеннями п.1.1.12 договору на відкриття поточного рахунку та обслуговування платіжної картки (далі – ПК), ПАТ «КБ «Глобус» (для фізичних осіб) встановлює, що овердрафт це кредит, який надається банком клієнту в разі перевищення суми операції держателем ПК залишку коштів на рахунку та в інших випадках, визначених цим договором (дозволений овердрафт та недозволений овердрафт).

Враховуючи положення п.3.4.14 договору, клієнт зобов`язується сплатити проценти за користування дозволеним овердрафтом в строк до 10 числа місяця, наступного за місяцем їх нарахування або в день розірвання договору у разі досягнення сторона домовленості про розірвання цього договору на підставі заяви про розірвання договору або у разі дострокового розірвання договору відповідно до п. 3.1.6.

Пункт 3.1.6 договору встановлює, що у випадку невиконання або неповного виконання клієнтом умов договору (у т.ч. одноразового прострочення сплати процентів за користування овердрафтом, суми комісії за надані банком послуги), банк має право заблокувати платіжну картку, а також у разі виникнення обставин, вказаних у п.3.1.14 цього договору, заблокувати ліміт дозволеного овердрафту та достроково розірвати цей договір та стягнути повну суму заборгованості за договором на момент його розірвання.

Положеннями пункту 3.1.14 цього договору врегульовано, що банк має право вимагати дострокового повного повернення заборгованості за дозволеним овердрафтом, у випадку невиконання або неповного виконання клієнтом зобов`язань за договором.

У разі припинення дії даного договору (його розірвання) за ініціативою клієнта або за ініціативою банку, платіжна картка анулюються, а заборгованість клієнта має бути погашена в день припинення дії цього договору (його розірвання) (пункт 5.4 договору) (а.с.6-14).

Із виписки про рух коштів по рахунку, відкритого на ім`я ОСОБА_1 вбачається, що банком після грудня 2020 року та до квітня 2021 року здійснено нарахування процентів. Борг станом на квітень 2021 року склав 150 524,65 грн, із якого: 99 651,18 грн – заборгованість за кредитом та 50 873,47 грн – проценти (а.с.22).

Рішенням Бердичівського міськрайонного суду Житомирської області від 05 січня 2021 року в справі №274/7990/20 із ОСОБА_1 на користь АТ «КБ «Глобус» стягнута заборгованість за договором на відкриття поточного рахунку та обслуговування платіжної картки від 15 лютого 2018 року станом на 30 жовтня 2020 року в сумі 130 869,78 грн, із яких: 99 651,18 грн строкова заборгованість за кредитом та 31 218,60 грн строкова заборгованість за процентами (а.с.17-18). Зі змісту рішення вбачається, що суд керувався положеннями п.п.3.4.14, 3.1.6, 3.1.14, 5.4 договору на відкриття поточного рахунку та обслуговування платіжною картки, якими врегульований порядок і підстави дострокового розірвання договору у випадку невиконання або неповного виконання умов договору, та стягнення повної суми заборгованості на момент його розірвання.

Відповідно до розрахунку заборгованості за кредитним договором від 14 лютого 2018 року, борг ОСОБА_1 станом на квітень 2021 року складав 150 524,65 грн, із якого 99 651,18 грн – заборгованість за кредитом та 50 873,47 грн – проценти (а.с.30).

Рішення Бердичівського міськрайонного суду Житомирської області від 05 січня 2021 року в справі №274/7990/20 виконано повністю в порядку примусового виконання 29 листопада 2021 року.

ОСОБА_1 29 листопада 2021 року вніс 130 869,78 грн на погашення богу за кредитним договором, із яких: 99 651,18 грн - на погашення строкової заборгованості за кредитом та 31 218,60 грн - на погашення боргу за процентами (а.с.32). Згідно з проведеним банком розрахунком станом на 29 листопада 2021 року залишок несплачених прострочених процентів склав 19 654,87 грн та строкових процентів - 30 793,05 грн. Після закінчення строку дії ліміту кредитування та ухвалення рішення суду від 05 січня 2021 року про стягнення заборгованості за кредитним договором банк продовжив нараховувати проценти на суму невиконаного грошового зобов`язання за ставкою 46,8%. У розрахунку відображено нарахування боргу за період із квітня 2021 року до 01 серпня 2022 року. Крім того, 06 грудня 2021 року ОСОБА_1 сплатив 7 372,53 грн, які зараховані банком на погашення процентів. Банк нарахував ОСОБА_1 43 075,39 грн несплачених процентів станом на 10 серпня 2022 року (а.с.30-34).

Відповідно до повідомлення АТ «КБ «Глобус» від 21 грудня 2021 року ОСОБА_1 запропоновано сплатити борг за простроченими процентами в сумі 43 075,39 грн, нарахованими за період із 15 лютого 2018 року до 20 грудня 2021 року (а.с.20).

Зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від вчинення певної дії (негативне зобов`язання), а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку (частина перша ст.509 ЦК України).

Згідно з частиною першою ст.1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти.

Відповідно до частини першої ст.526 ЦК України, зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Боржник зобов`язаний виконати свій обов`язок, а кредитор - прийняти виконання особисто, якщо інше не встановлено договором або законом, не випливає із суті зобов`язання чи звичаїв ділового обороту (частина перша ст.527 ЦК України).

Відповідно до частини другої ст.1050 ЦК України, у разі, якщо договором встановлений обов`язок позичальника повернути позику частинами, то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів.

Отже, у випадку пред`явлення вимоги про дострокове повне повернення позики та належних кредитору процентів вважається, що строк договору настав і позичальник повинен повернути кредитору позику в повному обсязі та нараховані на час повернення проценти.

Наявність судового рішення про дострокове задоволення вимог кредитора щодо всієї суми заборгованості, яке боржник виконав не в повному обсязі, не є підставою для нарахування процентів та пені за кредитним договором, який у цій частині змінений кредитором. Такий висновок викладений у постанові Великої Палати Верховного Суду від 04 липня 2018 року в справі №310/11534/13-ц.

Схожі висновки викладені й у постановах Верховного Суду від 06 серпня 2020 року в справі №337/1000/19, від 25 листопада 2020 року в справі №340/121/19 та від 22 квітня 2021 року в справі № 175/1053/15.

У постанові Великої Палати Верховного Суду від 31 жовтня 2018 року в справі №202/4494/16-ц міститься висновок про те, що право кредитодавця нараховувати передбачені договором проценти за користування кредитом, а також обумовлену в договорі неустойку припиняється після спливу визначеного цим договором строку кредитування чи у разі пред`явлення до позичальника вимоги згідно з частиною другою ст.1050 ЦК України. В охоронних правовідносинах права та інтереси позивача забезпечені частиною другою ст.625 ЦК України, яка регламентує наслідки прострочення виконання грошового зобов`язання.

Аналогічний висновок викладений і у постанові Великої Палати Верховного Суду від 28 березня 2018 року в справі № 444/9519/12.

Враховуючи викладене вище, а також те, що умови кредитування були погоджені сторонами в анкеті заяві та паспорті споживчого кредиту, якими, зокрема, встановлений строк кредитування, апеляційний суд не погоджується із доводами апеляційної скарги про те, що банком встановлений саме строк дії ліміту, а не строк дії договору, який діє до закриття рахунку та виконання сторонами всіх належних за договором зобов`язань, та відповідачем не надано банку жодних заяв/листів щодо розірвання або припинення дії договору і закриття рахунку, або заперечень щодо чинності та дії договору.

Із огляду на викладене вище, колегія суддів не може погодитися з доводами апеляційної скарги про донарахування процентів і штрафу на суму простроченої заборгованості 99 651,18 грн, встановленої рішенням суду за період із пред`явлення позову, тобто з 01 грудня 2020 року, до моменту примусового виконання рішення суду 29 листопада 2021 року, оскільки це суперечить умовам кредитного договору про встановлення ліміту овердрафту до договору на відкриття поточного рахунку за обслуговування платіжної картки від 15 лютого 2018 року.

Апеляційний суд відхиляє доводи позивача в апеляційній скарзі з посиланням на правові висновки Великої Палати Верховного Суду в постановах від 28 березня 2018 року в справі №444/9519/12, від 04 лютого 2020 року в справі №912/1120/16, Верховного Суду в постанові від 05 червня 2020 року в справі №922/3578/18 щодо нарахування процентів за прострочене грошове зобов`язання саме в порядку ст.625 ЦК України, оскільки з розрахунку заборгованості за кредитним договором не вбачається, що банк нараховував ОСОБА_1 такі проценти.

У постанові Великої Палати Верховного Суду від 04 лютого 2020 року в справі №912/1120/16 виснувано, що «у межах кредитного договору позичальник отримує позичені кошти у своє тимчасове користування на умовах повернення, платності і строковості. У постановах Великої Палати Верховного Суду уже неодноразово вказувалося на те, що цивільне законодавство передбачає як випадки, коли боржник правомірно користується наданими йому коштами та має право не сплачувати кредитору свій борг протягом певного узгодженого часу, так і випадки, коли боржник повинен сплатити борг кредитору, однак не сплачує коштів, користуючись ними протягом певного строку неправомірно. Зокрема, відносини щодо сплати процентів за одержання боржником можливості правомірно не сплачувати кредитору борг протягом певного часу врегульовані частиною першою ст.1048 ЦК України. Такі проценти є звичайною платою боржника за право тимчасово користуватися наданими йому коштами на визначених договором та законодавством умовах, тобто в межах належного та добросовісного виконання сторонами договірних зобов`язань, а не у випадку їх порушення. Натомість наслідки прострочення грошового зобов`язання (коли боржник повинен сплатити грошові кошти, але неправомірно не сплачує їх) також урегульовані законодавством. У випадках, коли боржник порушив умови договору, прострочивши виконання грошового зобов`язання, за частиною першою ст.1050 ЦК України застосуванню у таких правовідносинах підлягає положення ст.625 цього Кодексу. За наведеним у цій статті регулюванням відповідальності за прострочення грошового зобов`язання на боржника за прострочення виконання грошового зобов`язання покладається обов`язок сплатити кредитору на його вимогу суму боргу з урахуванням установленого індексу інфляції, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. Проценти, встановлені ст.625 ЦК України, підлягають стягненню саме при наявності протиправного невиконання (неналежного виконання) грошового зобов`язання. Тобто, проценти, що стягуються за прострочення виконання грошового зобов`язання за частиною другою ст.625 ЦК України, є спеціальним видом відповідальності за таке порушення зобов`язання. На відміну від процентів, які є звичайною платою за користування грошима, зокрема за договором позики, до них застосовуються загальні норми про цивільно-правову відповідальність. Оскільки поведінка боржника не може бути одночасно правомірною та неправомірною, то регулятивна норма частини першої ст.1048 ЦК України і охоронна норма частини другої ст.625 цього Кодексу не можуть застосовуватись одночасно. Тому за період до прострочення боржника підлягають стягненню проценти від суми позики (кредиту) відповідно до умов договору та частини першої ст.1048 ЦК України як плата за надану позику (кредит), а за період після такого прострочення підлягають стягненню річні проценти відповідно до частини другої ст.625 ЦК України як грошова сума, яку боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов`язання, тобто як міра відповідальності за порушення грошового зобов`язання».

Натомість, із наданого АТ «КБ «Глобус» детального розрахунку заборгованості вбачається, що заборгованість за процентами в сумі 43 074,58 грн нарахована ОСОБА_1 за ставкою, передбаченою умовами кредитної програми «Запасочка», яка в подальшому збільшена банком до 46,8% річних, тобто договірна ставка застосована банком при розрахунку заборгованості як на час дії кредитного договору, так і після пред`явлення позову, чим змінено строк виконання основного зобов`язання.

Відтак, правильними є висновки суду першої інстанції, які не спростовані доводами апеляційної скарги, що продовження нарахування банком процентів за кредитним договором після пред`явлення до позичальника вимоги згідно з частиною другою ст.1050 ЦК України не ґрунтується на вимогах закону і є безпідставним.

Доводи апеляційної скарги стосовно того, що банком нараховані проценти саме в порядку частини другої ст.625 ЦК України спростовуються змістом заяви-анкети від 15 лютого 2018 року, паспортом споживчого кредиту та довідкою про розрахунок орієнтовної сукупної вартості споживчого кредиту та реальної процентної ставки, з яких слідує, що ставка 36% річних (яка в подальшому була збільшена банком до 42% річних і після цього до 46,8% річних) є фіксованою процентною ставкою у разі непогашення кредитної заборгованості у пільговий період кредитування. Ставка застосовується в межах строку кредитування. Нарахування процентів за цією ставкою не може вважатися штрафною санкцією та застосовуватися після закінчення строку кредитування з огляду на правові висновки Великої Палати Верховного Суду в справі від 04 лютого 2020 року в справі №912/1120/16.

Окрім того, вказані обставини спростовуються змістом позовної заяви, в якій банк, обґрунтовуючи нарахування процентів, посилався саме на регулятивні положення ст.ст.1048, 1054, 10561 ЦК України, а не охоронну норму частини другої ст.625 ЦК України, і свої доводи щодо природи нарахованих процентів саме як штрафної санкції вперше виклав лише в апеляційній скарзі.

Посилання АТ «КБ «Глобус» в апеляційній скарзі на постанову Великої Палати Верховного Суду від 27 березня 2019 року в справі №521/21255/13-ц, згідно з якою направлення повідомлення (вимоги) про дострокове повернення кредиту стосується загального порядку досудового врегулювання спорів, відхиляються як необґрунтовані, оскільки скаржником не зазначено, яким чином і в якій частині, на його думку, рішення суду першої інстанції суперечить цим правовим висновкам.

Висновки суду першої інстанції щодо зустрічного позову АТ «КБ «Глобус» є правильними, законними та обґрунтованими, підтверджуються матеріалами справи та не спростовані доводами апеляційної скарги.

Відповідно до положень ст.1212 ЦК України особа, яка набула майно або зберегла його у себе за рахунок іншої особи (потерпілого) без достатньої правової підстави (безпідставно набуте майно), зобов`язана повернути потерпілому це майно. Особа зобов`язана повернути майно і тоді, коли підстава, на якій воно було набуте, згодом відпала.

Будь-яке набуття (збереження) майна визнається безпідставним, якщо особа, що збагатилася, не мала права на отримання майна за рахунок потерпілого, або у разі, коли потерпілий не погоджувався на настання невигідних для себе наслідків. Не має права на збагачення особа, що отримала його за недійсним актом, судовим рішенням або недіючою нормою права. Збагачення є безпідставним, якщо потерпілий сам надав його для мети, що не була досягнена, або з очікуванням, яке не справдилося.

Враховуючи, що у АТ «КБ «Глобус» відсутнє право нараховувати ОСОБА_1 проценти за кредитним договором після пред`явлення банком вимоги про повернення усього боргу за кредитом та погашення позичальником 29 листопада 2021 року всієї суми боргу, то за таких обставин зарахування банком сплачених ОСОБА_1 06 грудня 2021 року грошових коштів в розмірі 7 372,53 грн у борг за нарахованими процентами суперечить умовам договору та чинному законодавству.

Колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції про те, що частково сплачені ОСОБА_1 кошти у розмірі 7 372,53 грн підлягають поверненню останньому відповідно до ст.1212 ЦК України, оскільки відсутні правові підстави набуття банком цих грошових коштів у вигляді безпідставно нарахованих ним процентів на суму простроченої заборгованості за період після закінчення дії договору. 

Підсумовуючи викладене вище, суд першої інстанції правильно встановив правову природу первісного та зустрічного позовів, в достатньому обсязі визначився з характером спірних правовідносин та нормами матеріального права, які підлягають застосуванню, повно та всебічно дослідив наявні у справі докази і надав їм належну оцінку, правильно встановив обставини справи, в результаті чого ухвалив законне й обґрунтоване рішення про відмову в задоволенні первісного позову в повному обсязі, повністю задовольнивши зустрічний позов. Таке рішення відповідає вимогам ЦПК України. Підстави для його скасування з мотивів, які викладені в апеляційній скарзі, відсутні.

За положеннями ст.375 ЦПК України суд апеляційної інстанції залишає судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Керуючись ст.ст.259,268,367-368,374-375,381-384 ЦПК України, суд

п о с т а н о в и в:

Апеляційну скаргу Акціонерного товариства «Комерційний банк «Глобус» залишити без задоволення.
Рішення Бердичівського міськрайонного суду Житомирської області від 01 грудня 2022 року залишити без змін.
Постанова набирає законної сили з дня її прийняття і може бути оскаржена у касаційному порядку безпосередньо до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Головуюча Судді: