Справа № 459/1339/25                                 Головуючий у 1 інстанції: Отчак Н. Я. 
Провадження № 33/811/1093/25                 Доповідач: Гончарук Л. Я. 

ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

        21 серпня 2025 року Львівський апеляційний суд у складі: судді Гончарук Л.Я., з участю особи, яку притягнуто до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , захисника адвоката Бордюка Михайла Йосиповича, розглянувши у відкритому судовому засіданні у м. Львові в режимі відеоконференції апеляційну скаргу особи, яку притягнуто до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 та захисника адвоката Бордюка Михайла Йосиповича на постанову судді Шептицького міського суду Львівської області від 03 липня 2025 року,

встановив:

цією постановою об`єднано справи про адміністративні правопорушення відносно ОСОБА_1 № 459/1339/25 за ч. 2 ст. 130 КУпАП, 459/1340/25 за ч. 5 ст. 126 КУпАП та № 459/1392/25 за ч. 2 ст. 130 КУпАП в одне провадження та присвоїти реєстраційний номер № 459/1339/25, провадження по справі 3/459/509/2025.
Закрито провадження у справі про притягнення ОСОБА_1 до відповідальності за порушення п.2.9 «а» ПДР і вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 130 КУпАП у зв`язку з відсутністю складу адміністративного правопорушення на підставі п.1 ч.1 ст.247 КУпАП.
Закрито провадження у справі про притягнення ОСОБА_1 до відповідальності за порушення п.2.1 «а» ПДР і вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 5 ст. 126 КУпАП у зв`язку з відсутністю складу адміністративного правопорушення на підставі п.1 ч.1 ст.247 КУпАП.
ОСОБА_1  визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.2 ст.130 КУпАП та накладено на нього адміністративне стягнення у виді штрафу у розмірі 34 000 (тридцять чотири тисячі) гривень з позбавленням права керування транспортними засобами на строк 3 (три) роки, без оплатного вилучення транспортного засобу.
Стягнуто з ОСОБА_1  на користь держави судовий збір в сумі 605 (шістсот п`ять) грн. 60 коп. 
Відповідно до постанови, відповідно до протоколу про адміністративне правопорушення серії ЕПР1 № 297943 від 12.04.2025, ОСОБА_1 ставиться у провину вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 130 КУпАП, оскільки він, 12.04.2025 о 01:09 год, в м. Шептицькому на вул. Львівська, 51, керував транспортним засобом «Volvo S90», д.н.з. НОМЕР_1 , в стані алкогольного сп`яніння, повторно протягом року, чим порушив п. 2.9А ПДР.
Окрім цього, відповідно до протоколу про адміністративне правопорушення серії ЕПР1 № 297936 від 12.04.2025, ОСОБА_1 ставиться у провину вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 5 ст. 126 КупАП, оскільки він, 12.04.2025 о 01:09 год, в м. Шептицькому на вул. Львівська, 51, керував транспортним засобом «Volvo S90», д.н.з. НОМЕР_1 , будучи позбавленим права керування транспортним засобом Червоноградським міським судом Львівської області 19.04.2024, правопорушення вчинено повторно протягом року, чим порушив пункт 2.1а ПДР – керування транспортним засобом особою, яка не має права керування таким транспортним засобом.
Крім того,  ОСОБА_1 12.04.2025 о 02:34 год на вул. Львівська, в м. Шептицький Львівської області, керував автомобілем «Volvo S90», д.н.з. НОМЕР_1 , з явними ознаками алкогольного сп`яніння (запах алкоголю з порожнини рота, хитка хода, явно виражене тремтіння пальців рук, почервоніння очей, поведінка, яка не відповідає обстановці) від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан сп`яніння відмовився, чим порушив вимоги п.2.5 Правил дорожнього руху.
На вказану постанову особа, яку притягнуто до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 та захисник адвокат Бордюк М.Й. подали апеляційну скаргу, в якій просять оскаржувану постанову скасувати в частині правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 130 КУпАП, у якому ОСОБА_1 визнано винним, та направити матеріали на дооформлення в орган поліції.
В обґрунтування апеляційної скарги покликаються на те, що в протоколі про адміністративне правопорушення, який знаходився на розгляді суду у цій справі щодо правопорушення у скоєнні якого ОСОБА_1 визнаний винним, йому не ставиться у вину повторне протягом року вчинення будь-якого з правопорушень вказаних вище, як і взагалі повторність вчинення правопорушення, а тим більше протягом року, в той час коли дії кваліфікують за ч. 2 ст. 130 КУпАП.
Апелянт наголошує, що він не довіряв працівникам поліції, які зазначили у нього ознаки алкогольного сп`яніння (запах алкоголю з порожнини рота, хитка хода, явно виражене тремтіння пальців рук почервоніння очей, поведінка, яка не відповідає обстановці) яких у нього не було, а тому настоював на експертному дослідженні його крові на предмет наявності у ній алкоголю, що об`єктивно підтвердило б чи спростувало його стан алкогольного сп`яніння.
Вказують, що акту огляду на стан алкогольного сп`яніння на місці зупинки немає, такий відсутній в матеріалах справи.
Зазначають, що у наявних відеозаписах відсутня відмова ОСОБА_1 від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння на місці зупинки транспортного засобу.
Стверджує, що наявні в справі відеозаписи не є безперервними, а частина із них втрачена, що вже свідчить про неможливість їх використання в даній справі.
Зауважують, що відсутні належні і допустимі докази відмови ОСОБА_1 від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння і в медичному закладі.
Апеляційна скарга подана в частині оскарження постанови судді про притягнення ОСОБА_1 за ч. 2 ст. 130 КУпАП, в частині, що стосується закриття провадження у справі за ч. 2 ст. 130 КУпАП, ч. 5 ст. 126 КУпАП постанова судді Шептицького міського суду Львівської області від 03 липня 2025 року не оскаржується.
Заслухавши виступ захисника адвоката Бордюка М.Й., особу, яку притягнуто до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 на підтримання доводів апеляційної скарги, перевіривши доводи апеляційної скарги та дослідивши матеріали справи, апеляційний суд вважає, що така не підлягає до задоволенню, виходячи з наступного.
Відповідно до ч. 1 ст. 9 КУпАП, адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.
Відповідно до положень статті 252 КУпАП - орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.
Відповідно до ч. 2 статті 130 КУпАП передбачена відповідальність за повторне протягом року як за керування транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, так і за відмову особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції.
За змістом ст.ст. 245, 252, 280, 283 КУпАП, при розгляді справи про адміністративні правопорушення має бути забезпечено всебічне, повне та об`єктивне з`ясування обставин справи, підлягають для з`ясування питання про те, чи було вчинене адміністративне правопорушення та чи винна особа в його вчиненні, рішення приймається на підставі доказів, долучених у суді і оцінених суддею за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.
Висновок судді про винуватість ОСОБА_1 у вчиненні правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 130 КУпАП, є обґрунтованим, відповідає фактичним обставинам справи й підтверджується доказами у справі, а саме: протоколом про адміністративне правопорушення серії ЕПР1 № 297991 від 12.04.2025; актом огляду на стан алкогольного сп`яніння з використанням спеціальних технічних засобів, з якого вбачається, що ОСОБА_1 відмовився від проходження огляду на стан сп`яніння, у зв`язку з виявленими ознаками, а саме запах алкоголю з порожнини рота, хитка хода, явно виражене тремтіння пальців рук, почервоніння очей, поведінка, яка не відповідає обстановці, на місці зупинки транспортного засобу за допомогою приладу «Драгер»; направленням на огляд водія транспортного засобу з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції від 12.04.2025, із якого відомо, що ОСОБА_1 пропонувалось пройти огляд на стан алкогольного сп`яніння у медичному закладі; постановою судді Червоноградського міського суду Львівської області від 19 квітня 2024 року про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 130 КУпАП, та іншими матеріалами адміністративної справи у їх сукупності.
Як встановлено судом, вина особи також стверджується відеозаписом працівників поліції, з якого слідує, що особа, яка притягується до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 керував транспортним засобом та був зупинений працівниками поліції. При спілкуванні з ОСОБА_1 працівниками поліції було виявлено у нього ознаки алкогольного сп`яніння, якому в подальшому було запропоновано пройти тест на стан алкогольного сп`яніння на місці зупинки транспортного засобу за допомогою газоаналізатора «Драгер Alkotest 6820», однак водій відмовився від такого огляду. Після чого, інспектором поліції було запропоновано водію пройти огляд на стан алкогольного сп`яніння в медичному закладі на, що ОСОБА_1 погодився. Приїхавши в медичний заклад, ОСОБА_1 виявив бажання здати аналіз крові під час проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння в медичному закладі, однак на його вимогу лікар повідомила, що в КП «Центральна міська лікарня» Шептицької міської ради, не проводиться дослідження крові на вміст алкоголю, та такий аналіз, можна лише здати у трьох лікарнях м. Львова, тому від проходження огляду ОСОБА_1 в медичному закладі відмовився.
При розгляді справи в суді першої інстанції порушень норм матеріального чи процесуального права допущено не було.
Суддя, відповідно до ст. ст. 245, 280 КУпАП, повно й всебічно з`ясував усі обставини, що мали значення для правильного вирішення справи. Докази, які лягли в основу судового рішення, були досліджені суддею в ході судового розгляду й отримали належну оцінку.
Оцінюючи здобуті у справі та досліджені в судовому засіданні докази, на думку апеляційного суду, суд першої інстанції обґрунтовано визнав їх належними та допустимими для використання в процесі доказування, оскільки ці докази містять у собі фактичні дані, які логічно пов`язані з тими обставинами, які підлягають доказуванню в справі та становлять предмет доказування, зібрані у порядку, встановленому КУпАП.
Стосовно доводів наведених апелянтами про відеозапис події, то апеляційний суд не бере до уваги доводи в частині їх неналежності та недопустимості, при цьому звертає увагу, що крім відеозапису вина ОСОБА_1 підтверджується іншими наявними в матеріалах справи доказами про які згадано вище.
Щодо покликання в апеляційній скарзі про те, що ОСОБА_1 не поставлено у вину повторність вчинення правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 130 КУпАП, то слід зазначити наступне.
Повторним відповідно до ст. 35 КУпАП визнається вчинене особою протягом року однорідне правопорушення, за яке її вже було піддано адміністративному стягненню.
Згідно із п. 3 Розділу І «Інструкції з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі», затвердженої наказом МВС України 07.11.2015 року № 1395, повторність правопорушення - повторне вчинення протягом року адміністративного правопорушення, відповідальність за яке передбачена відповідними статтями КУпАП та визначається за фактами винесених постанов у справах про адміністративні правопорушення, які набрали законної сили (крім правопорушень, відповідальність за які передбачена частиною третьою статті 130 КУпАП).
       Як слідує з матеріалів справи, постановою Червоноградського міського суду Львівської області від 19.04.2024, ОСОБА_1 притягнуто до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 130 КУпАП та призначено адміністративне стягнення у виді штрафу у розмірі 17 000грн, з позбавленням права керувати транспортними засобами, строком на 1 рік та яка набрала законної сили 10.07.2024, відтак судом вірно кваліфіковано вчинене правопорушення за ч. 2 ст. 130 КУпАП.
У рішенні по справі «О`Галлоран та Франціс проти Сполученого Королівства» від 29.06.2007 року, Європейський суд з прав людини у складі його Великої палати (далі - Суд) постановив, що будь-яка особа, яка володіє чи керує автомобілем, підпадає під дію спеціальних правил, оскільки володіння та використання автомобілів є таким, що потенційно може завдати серйозної шкоди. Ті, хто реалізували своє право володіти автомобілями та їздити на них, тим самим погодились нести певну відповідальність та виконувати додаткові обов`язки у правовому полі.
Доводи апеляційної скарги про те, що оскаржувана постанова є необґрунтованою,
апеляційний суд до уваги не бере, оскільки вони не відповідають фактичним обставинам справи і спростовуються наведеними вище доказами.
Жодних належних та допустимих доказів, які б викликали сумніви в об`єктивності вищевказаних матеріалів, їх фальсифікації, стороною захисту не надано, не здобуто таких і в процесі апеляційного розгляду.
Переконливих доводів, які б безумовно спростовували висновки судді в постанові, при розгляді апеляційної скарги не було наведено, а обставини на які покликаються апелянти, як невраховані судом першої інстанції, були в повній мірі враховані судом першої інстанції при винесенні постанови.
Твердження апелянтів про інші порушення, зазначені в апеляційній скарзі, не впливають на висновок судді про доведеність вини ОСОБА_1 у вчиненні правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 130 КУпАП, оскільки склад вчиненого адміністративного правопорушення знайшов своє підтвердження під час розгляду справи в суді першої та апеляційної інстанцій.
Адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі 34 000 грн, з позбавленням права керування транспортними засобами строком на 3 роки, накладене на ОСОБА_1 відповідно до санкції ч. 2 ст. 130 КУпАП і є безальтернативним.
Суд апеляційної інстанції враховує положення практики Європейського Суду з прав людини про те, що право на обґрунтоване рішення не вимагає детальної відповіді судового рішення на всі доводи висловлені сторонами. Крім того, воно дозволяє вищим судам просто підтверджувати мотиви, надані нижчими судами, не повторюючи їх (справа «Гірвісаарі проти Фінляндії», п.32).
Неправильного застосування норм матеріального права або порушень норм процесуального права, які б були підставою для зміни чи скасування постанови судді, при апеляційному перегляді не встановлено.
Обставини, які б виключали провадження в справі, відповідно до ст. 247 КУпАП, відсутні.
З огляду на викладене апеляційний суд дійшов висновку про необґрунтованість апеляційної скарги і вважає, що підстав для скасування постанови судді та закриття провадження у справі немає.
Керуючись ст. 294 КУпАП, суд, - 

постановив:

апеляційну скаргу особи, яку притягнуто до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 та захисника адвоката Бордюка Михайла Йосиповича залишити без задоволення, а постанову судді Шептицького міського суду Львівської області від 03 липня 2025 року щодо ОСОБА_1 – без змін. 
Постанова є остаточною та оскарженню не підлягає.
Суддя                         Л.Я. Гончарук