ШОСТИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД	
Справа № 640/10834/22                                                                       Суддя (судді) першої інстанції: Буряк І.В.

ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

  20 серпня 2025 року                                                                        м. Київ

Шостий апеляційний адміністративний суд у складі:
головуючого судді                                                                             Ганечко О.М.,
суддів                                                                                              Василенка Я.М., 
                                                                                                    Кузьменка В.В.,

розглянувши у письмовому провадженні апеляційну скаргу Головного управління Пенсійного фонду України в м. Києві на рішення Донецького окружного адміністративного суду від 05 березня 2025 року у справі за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в м. Києві про визнання протиправними дій, зобов`язання вчинити дії,

  У С Т А Н О В И В :

До Окружного адміністративного суду міста Києва звернувся ОСОБА_1 із адміністративним позовом до Головного управління Пенсійного фонду України в м. Києві у якому просив:
-          визнати протиправною бездіяльність Головного управління Пенсійного фонду України в м. Києві щодо нарахування та виплати ОСОБА_1 щорічної разової допомоги до 5 травня за 2022 рік у розмірі восьми мінімальних пенсій за віком;
-          зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в м. Києві нарахувати і виплатити ОСОБА_1 недоплачену щорічну разову допомогу до 5 травня за 2022 рік у розмірі восьми мінімальних пенсій за віком, з урахуванням попередньо виплаченої суми допомоги.
В обґрунтування своїх вимог позивач посилався на протиправну бездіяльність відповідача, яка полягає у не нарахуванні та невиплаті разової грошової допомоги до 5 травня за 2022 рік, у встановленому Законом розмірі.
Ухвалою Окружного адміністративного суду міста Києва від 16.08.2022 відкрито провадження у справі для її розгляду у порядку письмового провадження.
Відповідно до пункту 2 розділу II  Закону України від 13 грудня 2022 року № 2825-IX «Про ліквідацію Окружного адміністративного суду міста Києва та утворення Київського міського окружного адміністративного суду»  справу №640/10834/22 передано на розгляд Донецькому окружному адміністративному суду.
Згідно протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 10.02.2025 зазначену справу передано на розгляд судді Донецького окружного адміністративного суду Буряк І.В.
Ухвалою Донецького окружного адміністративного суду від 14.02.2025 вказану справу прийнято до провадження.
          Рішенням Донецького окружного адміністративного суду від 05 березня 2025 року адміністративний позов задоволено повністю.
          Визнано протиправною бездіяльність Головного управління Пенсійного фонду України в м. Києві щодо нарахування та виплати ОСОБА_1 щорічної разової допомоги до 5 травня за 2022 рік у розмірі восьми мінімальних пенсій за віком.
Зобов`язано Головне управління Пенсійного фонду України в м. Києві нарахувати і виплатити ОСОБА_1 недоплачену щорічну разову допомогу до 5 травня за 2022 рік у розмірі восьми мінімальних пенсій за віком, з урахуванням попередньо виплаченої суми допомоги.
Не погоджуючись із зазначеним рішенням суду,  Головне управління Пенсійного фонду України у м. Києві подало апеляційну скаргу, в якій просить скасувати рішення суду першої інстанції та прийняти нову постанову, якою у задоволенні позовних вимог відмовити, посилаючись на неповне з`ясування всіх обставин справи та порушення судом першої інстанції норм матеріального права, що призвело до неправильного вирішення спору.
Ухвалами Шостого апеляційного адміністративного суду від  02.05.2025 відкрито апеляційне провадження та призначено справу до апеляційного розгляду в порядку письмового провадження на 20.08.2025.
Дану справу розглянуто в порядку письмового провадження, оскільки, відповідно до п. 3 ч. 1 ст. 311 Кодексу адміністративного судочинства України, суд апеляційної інстанції може розглянути справу без повідомлення учасників справи (в порядку письмового провадження) за наявними у справі матеріалами, якщо справу може бути вирішено на підставі наявних у ній доказів, у разі подання апеляційної скарги на рішення суду першої інстанції, які ухвалені в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін (у порядку письмового провадження). 
Виконуючи вимоги процесуального законодавства, колегія суддів ухвалила продовжити строк розгляду апеляційної скарги, згідно норм ст. 309 КАС України.
Дослідивши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга Головного управління Пенсійного фонду України в м. Києві не підлягає задоволенню, з огляду на таке.
Як вбачається з матеріалів справи та встановлено судом першої інстанції, Позивач ОСОБА_1 , є інвалідом ІІ групи та відповідно до посвідчення серії НОМЕР_1 має право на пільги, встановлені законодавством України для ветеранів війни - учасників бойових дій.
Відповідно до  ст. 13 Закону України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту»,  щорічно до 5 травня він має право на одержання разової грошової допомоги.
Вказану допомогу у 2022 році відповідач виплатив йому в розмірі 3906 грн.
Позивач звернувся до відповідача із заявою від 13.10.2022 щодо перерахунку та виплати щорічної разової грошової допомоги до 5 травня в розмірі восьми мінімальних пенсій за віком, з урахуванням раніше виплачених сум.
Листом відповідача від 27.06.2022 відмовлено позивачу у здійсненні перерахунку грошової допомоги до 5 травня за 2022 рік.
Суд першої інстанції, задовольняючи позовні вимоги виходив з того, що на момент нарахування і виплати у 2022 році позивачу одноразової грошової допомоги та на дату звернення позивача із заявою щодо перерахунку допомоги в належному розмірі діяла стаття 13 Закону України Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту в редакції Закону України Про внесення змін до Закону України Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту від 25.12.1998, яка передбачала розмір разової допомоги до 5 травня особам з інвалідністю ІІ групи внаслідок війни 8 мінімальних пенсій за віком.
Правовідносини щодо нарахування, виплати та розмірів разової грошової допомоги учасникам бойових дій до 5 травня були з 01.01.2015 також врегульовані законодавцем пунктом 26  розділу VI Бюджетного кодексу України.
Пунктом 26  розділу VI Бюджетного кодексу України  було визначено, зокрема, що норми і положення статей 12, 13, 14, 15 та 16 Закону України Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту застосовуються у порядку та розмірах, встановлених Кабінетом Міністрів України, виходячи з наявних фінансових ресурсів державного і місцевого бюджетів та бюджетів фондів загальнообов`язкового державного соціального страхування.
Однак,  Рішенням Конституційного Суду України від 27.02.2020 року №3-р/2020  зазначене положення пункту 26  розділу VI «Прикінцеві та перехідні положення» Бюджетного Кодексу України  визнано таким, що не відповідає  Конституції України  (є неконституційним).
Таким чином, на час виникнення спірних відносин  рішенням Конституційного Суду України від 27.02.2020 №3-р/2020  відновлено дію  статті 13 Закону №3551-XII  у редакції  Закону №367-ХІV, згідно з якою щорічно до 5 травня інвалідам війни ІІ групи виплачується разова грошова допомога у розмірі восьми мінімальних пенсій за віком.
Отже, на час виплати позивачу у 2022 році щорічної разової грошової допомоги до 5 травня одночасно діяли  Закон №3551-XII  і Постанова №540.
Суд першої інстанції зазначив, що  виходячи з визначених у частині 4  статті 7 КАС України  загальних засадах пріоритетності законів над підзаконними актами, для визначення розміру разової грошової допомоги учасникам бойових дій у 2022 році слід застосовувати не Постанову №540, а  Закон №3551-XII, який має вищу юридичну силу.
За таких обставин на думку суду першої інстанції відповідачем не доведена правомірність бездіяльності Головного управління Пенсійного фонду України у м. Києві щодо не нарахування та виплати позивачу щорічної разової грошової допомоги до 5 травня за 2022 рік у розмірі восьми мінімальних пенсій за віком.
Оскільки разова грошова допомога позивачу виплачена в меншому розмірі, ніж передбачено частиною 5  статті 13 Закону №3551-XII, суд вважає, що відповідачем допущена протиправна бездіяльність щодо виплати позивачу разової грошової допомоги до 5 травня у 2022 році, з урахуванням приписів Постанови №540 та без урахування приписів  статті 13 Закону №3551-XII. Отже для відновлення порушеного права суд вбачає підстави для задоволення позову шляхом зобов`язання відповідача нарахувати та виплатити позивачу недоплачену грошову допомогу до 5 травня за 2022 рік у розмірі восьми мінімальних пенсій за віком, з урахуванням попередньо виплаченої суми допомоги.
Натомість, апелянт вважає вказані висновки суду необґрунтованими та помилковими, оскільки: 
-          Дії головного управління щодо виплати грошової допомоги у 2022 році полягають в одноразовому включенні суми грошової допомоги у визначеному Постановою № 540 розмірі до відомості (списку) на виплату пенсій за червень 2022 року;
-          Головним розпорядником коштів на виплату грошової допомоги відповідальним виконавцем такої бюджетної програми є Мінсоцполітики, на рахунок якого Пенсійним фондом України повертаються невиплачені суми грошової допомоги (незалежно від причин такої невиплати);
-          органом, уповноваженим здійснювати виплату грошової допомоги, невиплаченої суми станом на 1 липня, є місцевий орган соціального захисту населення за місце проживання отримувача. Повноважень на вчинення дій, не передбачених Постановою № 540, органам Пенсійного фонду України не надано.   
Колегія суддів погоджується з наведеними висновками суду першої інстанції з огляду на таке.
Відповідно до частини 2    статті 19 Конституції України,  органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені    Конституцією    та законами України.
Згідно зі  статтею 46 Конституції України,  громадяни мають право на соціальний захист, що включає право на забезпечення їх у разі повної, часткової або тимчасової втрати працездатності, втрати годувальника, безробіття з незалежних від них обставин, а також у старості та в інших випадках, передбачених законом.
За приписами пункту 6 частини першої  статті 92 Конституції України, основи соціального захисту, форми і види пенсійного забезпечення визначаються виключно законами України.
Правовий статус ветеранів війни, створення належних умов для їх життєзабезпечення визначає  Закон України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту» від 22.10.1993 № 3551-XII  (далі - Закон № 3551-XII).
01.01.1999 набрав чинності Закон України «Про внесення змін до Закону України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту» № 367-ХІV від 25.12.1998 (далі - Закон № 367-ХІV), яким статтю 13 Закону №3551-XII доповнено частиною в такій редакції: «Щорічно до 5 травня інвалідам війни виплачується разова грошова допомога у розмірах: інвалідам I групи - десять мінімальних пенсій за віком; II групи - вісім мінімальних пенсій за віком; III групи - сім мінімальних пенсій за віком».
Згідно із п.п. 5 п. 63  розділу І Закону України від 28.12.2014 року № 79-VIII «Про внесення змін до Бюджетного кодексу України щодо реформи міжбюджетних відносин»  розділ VI «Прикінцеві та перехідні положення» Бюджетного Кодексу України  доповнено п. 26, відповідно до якого норми і положення, зокрема, ст.ст.  12,  13,  14,  15  та  16 Закону № 3551-XII  застосовуються у порядку та розмірах, установлених Кабінетом Міністрів України, виходячи з наявних фінансових ресурсів державного і місцевого бюджетів та бюджетів фондів загальнообов`язкового державного соціального страхування. Відтак, наведеною нормою Уряд України уповноважено визначати разову грошову допомогу.
Однак,  Рішенням Конституційного Суду України від 27.02.2020 року №3-р/2020  зазначене положення пункту 26  розділу VI «Прикінцеві та перехідні положення» Бюджетного Кодексу України  визнано таким, що не відповідає  Конституції України  (є неконституційним).
Таким чином, на час виникнення спірних відносин  Рішенням Конституційного Суду України від 27.02.2020 № 3-р/2020  відновлено розмір разової грошової допомоги, передбачений  ст. 13 Закону № 3551-XII  у редакції  Закону № 367-ХІV, згідно з якою щорічно до 5 травня інвалідам війни 2 групи виплачується разова грошова допомога у розмірі восьми мінімальних пенсій за віком.
Водночас, відповідно до Додатку до Порядку використання у 2022 році коштів державного бюджету, передбачених для виплати щорічної разової грошової допомоги ветеранам війни і жертвам нацистських переслідувань, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України Деякі питання виплати у 2022 році разової грошової допомоги, передбаченої  Законами України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту»  і «Про жертви нацистських переслідувань» від 07.05.2022 року №5 40 (далі - Постанова №540), разова грошова допомога до 5 травня у 2022 році виплачується особам з інвалідністю внаслідок війни 2 групи у розмірі 3906 грн, тобто у розмірі меншому, ніж це передбачено  ст. 13 Закону № 3551-XII.
Отже, на час виплати позивачу у 2022 року щорічної разової грошової допомоги до 5 травня одночасно діяли  Закон № 3551-XII  і Постанова № 540.
Колегія суддів погоджується із висновками суду першої інстанції, про те, що виходячи із визначених у ч. 4  ст. 7 КАС України,  загальних засад пріоритетності законів над підзаконними актами, для визначення розміру разової грошової допомоги учасникам бойових дій у 2022 році слід застосовувати не Постанову № 540, а  Закон № 3551-XII, який має вищу юридичну силу.
За таких обставин, ОСОБА_1 має право на одержання разової грошової допомоги до 5 травня за 2022 рік у розмірі восьми мінімальних пенсій за віком, як це передбачено  ст. 13 Закону № 3551-XII.
Відповідно до ч. 1  ст. 28 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» від 09.07.2003 № 1058-ІV,  мінімальний розмір пенсії за віком встановлюється в розмірі прожиткового мінімуму для осіб, які втратили працездатність, визначеного законом.
Таким  законом  є Закон України про Державний бюджет України на відповідний рік.
Колегія суддів звертає увагу, що при обчисленні суми щорічної разової грошової допомоги до 5 травня відповідач має виходити з розміру мінімальної пенсії за віком, що відповідає розміру прожиткового мінімуму для осіб, які втратили працездатність, визначеному законом України про Державний бюджет України на відповідний рік.
Статтею 7 Закону України «Про Державний бюджет України на 2022 рік» № 1928-IX від 02.12.2021,  установлено у 2022 році прожитковий мінімум для осіб, які втратили працездатність: з 1 січня 2022 року - 1934 грн. Таким чином, розмір щорічної разової грошової допомоги особам з інвалідністю внаслідок війни 2 групи до 5 травня у 2022 році становить 15472 грн (1934 грн. х 8).
Судом встановлено та не заперечується сторонами, що відповідачем позивачу було нараховано та виплачено щорічну одноразову грошову допомогу до 05 травня 2022 року як особі з інвалідністю внаслідок війни 2 групи в розмірі 3906,00 грн.
Отже, з прийняттям  Конституційним Судом України рішення від 27 лютого 2020 року №3-р/2020  розмір разової грошової допомоги до 5 травня особам з інвалідністю внаслідок війни 2 групи у 2022 році становить 15472 грн. Сума недоотриманих позивачем коштів становить 11566 грн.
Таким чином, на час виникнення спірних відносин  Рішенням Конституційного Суду України від 27.02.2020 № 3-р/2020  відновлено розмір разової грошової допомоги, передбачений  ст. 13 Закону № 3551-XII  у редакції  Закону № 367-ХІV, згідно з якою щорічно до 5 травня інвалідам війни 2 групи виплачується разова грошова допомога у розмірі восьми мінімальних пенсій за віком.
Постановою Великої Палати Верховного Суду від 13.01.2021 рішення Верховного Суду у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду від 29.09.2020 у справі                    № 440/2722/20 (Пз/9901/14/20) залишено без змін, виходячи із визначених у частині четвертій  статті 7 КАС України  загальних засад пріоритетності  Закону № 3551-XII, який має вищу юридичну силу над  постановою Кабінету Міністрів України від 19.02.2020 № 112 "Деякі питання виплати у 2020 році разової грошової допомоги, передбаченої Законами України "Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту" і "Про жертви нацистських переслідувань" щодо визначення розміру разової грошової допомоги особам з інвалідністю внаслідок війни до 5 травня у 2020 році.
Тобто, Держава, взявши на себе зобов`язання соціального захисту ветеранів війни та членів їх сімей, членів сімей загиблих (померлих) ветеранів війни, членів сімей загиблих (померлих) Захисників та Захисниць України шляхом надання їм пільг і гарантій соціального захисту відповідно до  Закону № 3551-ХІІ, час від часу змінювала (звужувала) обсяги та розміри щорічної разової грошової допомоги до 5 травня інвалідам        війни як пільги для особливої категорії осіб, які брали участь у захисті Батьківщини, деякі з яких продовжують боронити країну.        
Отже, Конституційний Суд України та Верховний Суд у правовідносинах, які виникли до запровадження в Україні воєнного стану, сформували чіткі та однозначні правові висновки, за якими виплата щорічної разової грошової допомоги до 5 травня повинна відбуватися у розмірі, визначеному  Законом № 3551-XII; передання Кабінету Міністрів України повноважень встановлювати цей розмір через бюджетне законодавство    є неконституційним. За позицією Верховного Суду, суди не повинні застосовувати положення нормативно-правових актів, які є дефектними, тобто такими, що не відповідають  Конституції  та законам України.
Щодо доводів апелянта про те, що органом, уповноваженим здійснювати виплату грошової допомоги, невиплаченої суми станом на 1 липня, є місцевий орган соціального захисту населення за місце проживання отримувача, повноважень на вчинення дій, не передбачених Постановою № 540, органам Пенсійного фонду України не надано, колегія суддів апеляційної інстанції звертає увагу, що абзацом 3 підпункту 2 пункту 22  розділу VI «Прикінцеві та перехідні положення» Бюджетного кодексу України  установлено, що в умовах воєнного стану або для здійснення згідно із  законом  заходів загальної мобілізації Кабінет Міністрів України може приймати рішення щодо порядку застосування і розмірів державних соціальних стандартів та гарантій, виходячи з наявних фінансових ресурсів державного і місцевих бюджетів та фондів загальнообов`язкового державного соціального і пенсійного страхування.
Відповідно до частини 7 статті  20  та абзацу 3 підпункту 2 пункту 22 розділу  VI «Прикінцеві та перехідні положення» Бюджетного кодексу України  Кабінет Міністрів України постановою від 07.05.2022 «Деякі питання виплати у 2022 році разової грошової допомоги, передбаченої Законами України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту» і «Про жертви нацистських переслідувань» затвердив «Порядок використання у 2022 році коштів державного бюджету, передбачених для виплати щорічної разової грошової допомоги ветеранам війни і жертвам нацистських переслідувань». (далі - Порядок № 540).
Підпунктом 2 пункту 2 Порядок № 540, встановлено, що виплата грошової допомоги у 2022 році здійснюється, зокрема, органами Пенсійного фонду України - особам, які перебувають на обліку в територіальних органах Пенсійного фонду України як особи, яким призначено пенсію (щомісячне довічне грошове утримання), станом на 5 травня 2022 року, шляхом включення у відомості (списки) на виплату пенсій.
Згідно з пунктом 3 Порядку № 540, розпорядниками бюджетних коштів нижчого рівня є:
1) щодо виплати щорічної разової грошової допомоги ветеранам війни і жертвам нацистських переслідувань, які перебувають на обліку в територіальних органах Пенсійного фонду України як особи, яким призначено пенсію (щомісячне довічне грошове утримання), станом на 5 травня 2022 року, - Пенсійний фонд України;
2) щодо виплати щорічної разової грошової допомоги ветеранам війни і жертвам нацистських переслідувань, які не перебувають на обліку в територіальних органах Пенсійного фонду України як особи, яким призначено пенсію (щомісячне довічне грошове утримання), станом на 5 травня 2022 року: структурні підрозділи з питань соціального захисту населення обласних, Київської міської держадміністрацій (далі - регіональні органи соціального захисту населення); структурні підрозділи з питань соціального захисту населення районних, районних у м. Києві держадміністрацій, виконавчих органів міських, районних у містах (у разі їх утворення) рад (далі - місцеві органи соціального захисту населення), центри по нарахуванню та здійсненню соціальних виплат, які відповідають вимогам пункту 47 частини першої  статті 2 Бюджетного кодексу України.
Положеннями пункту 5 Порядку № 540, визначено, що бюджетні кошти розподіляються Мінсоцполітики в межах бюджетних призначень і спрямовуються: 
- Пенсійному фонду України - відповідно до поданої ним заявки щодо сум грошової допомоги, що включені у відомості (списки) на виплату пенсій за червень 2022 р., на підставі інформації, що обробляється в базах даних одержувачів пенсій (електронних пенсійних справах), та витрат на оплату послуг, пов`язаних із виплатою та доставкою грошової допомоги, що проводиться організацією, що здійснює виплату і доставку пенсій та грошової допомоги за місцем фактичного проживання;
- регіональним органам соціального захисту населення - відповідно до поданої ними інформації щодо сум грошової допомоги, сформованої на підставі інформації місцевих органів соціального захисту населення та центрів по нарахуванню та здійсненню соціальних виплат, для проведення виплат особам, зазначеним у абзаці першому підпункту 2 пункту 3 цього Порядку, за місцем їх проживання чи одержання грошового утримання.
Кошти для виплати грошової допомоги та оплати послуг, пов`язаних із виплатою та доставкою грошової допомоги територіальними органами Пенсійного фонду України, перераховуються Мінсоцполітики на окремий рахунок Пенсійного фонду України, відкритий в АТ «Ощадбанк».
Виплата грошової допомоги здійснюється у розмірах згідно з додатком. Ним передбачено, що разова грошова допомога до 5 травня у 2022 році виплачується в таких розмірах:
- особам з інвалідністю внаслідок війни та колишнім малолітнім (яким на момент ув`язнення не виповнилося 14 років) в`язням концентраційних таборів, гетто, інших місць примусового тримання, визнаним особами з інвалідністю внаслідок загального захворювання, трудового каліцтва та з інших причин: I групи - 4421 гривня, II групи -3906 гривень, III групи - 3391 гривня;
- учасникам бойових дій, постраждалим учасникам Революції Гідності та колишнім неповнолітнім (яким на момент ув`язнення не виповнилося 18 років) в`язням концентраційних таборів, гетто, інших місць примусового тримання, а також дітям, які народилися в зазначених місцях примусового тримання їх батьків, - 1491 гривня;
- особам, які мають особливі заслуги перед Батьківщиною, - 4421 гривня;
- членам сімей загиблих і дружинам (чоловікам) померлих осіб з інвалідністю внаслідок війни, дружинам (чоловікам) померлих учасників бойових дій, учасників війни та жертв нацистських переслідувань, визнаних за життя особами з інвалідністю внаслідок загального захворювання, трудового каліцтва та з інших причин, які не одружилися вдруге, а також членам сімей загиблих (померлих) захисників і захисниць України - 966 гривень;
- учасникам війни та колишнім в`язням концентраційних таборів, гетто, інших місць примусового тримання, особам, яких було насильно вивезено на примусові роботи, дітям партизанів, підпільників, інших учасників боротьби з націонал-соціалістським режимом у тилу ворога - 612 гривень.
Відповідно до пунктів 1, 2 положення про Пенсійний фонд України, затверджене  постановою Кабінету Міністрів України від 23.07.2014 № 280  (далі - Положення № 280) Пенсійний фонд України є центральним органом виконавчої влади, діяльність якого спрямовується і координується Кабінетом Міністрів України через Міністра соціальної політики, що реалізує державну політику з питань пенсійного забезпечення та ведення обліку осіб, які підлягають загальнообов`язковому державному соціальному страхуванню. Пенсійний фонд України у своїй діяльності керується  Конституцією  та законами України, указами Президента України та постановами Верховної Ради України, прийнятими відповідно до  Конституції  та законів України, актами Кабінету Міністрів України, іншими актами законодавства.
Колегія суддів констатує, що на час виплати ОСОБА_1 у 2022 року щорічної разової грошової допомоги до 5 травня одночасно діяли  Закон № 3551-XII  і Постанова № 540, виходячи із визначених у ч. 4  ст. 7 КАС України  загальних засад пріоритетності законів над підзаконними актами, для визначення розміру разової грошової допомоги учасникам бойових дій у 2022 році, тому висновки   суду першої інстанції про те, що слід застосовувати не Постанову № 540, а  Закон № 3551-XII, який має вищу юридичну силу є правомірними.
На підставі вищевикладеного, колегія суддів апеляційної інстанції вважає, що ОСОБА_1 має право на одержання разової грошової допомоги до 5 травня за 2022 рік у розмірі восьми мінімальних пенсій за віком, як це передбачено  ст. 13 Закону № 3551-XII.
Отже, вимоги апелянта є необґрунтованими та не підлягають задоволенню.
За наслідком апеляційного розгляду, колегія суддів дійшла висновку про те, що доводи апеляційної скарги не спростовують висновки суду першої інстанції та не є підставою для скасування  оскаржуваного рішення суду першої інстанції.
Згідно з приписами ч. 1 ст. 315 КАС України, за наслідками розгляду апеляційної скарги на судове рішення суду першої інстанції суд апеляційної інстанції має право залишити апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення - без змін.
У відповідності до ст. 316 КАС України, суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.
Колегія суддів вважає, що судом першої інстанції правильно встановлено обставини справи та прийнято судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права, доводи апеляційної скарги не знайшли своє підтвердження під час апеляційного розгляду, з огляду на що, рішення суду першої інстанції не підлягає скасуванню.
Керуючись ст. ст. 243, 311, 315, 317, 321, 322, 325, 328 КАС України, суд -

У Х В А Л И В :

Апеляційну скаргу Головного управління Пенсійного фонду у м. Києві - залишити без задоволення.

Рішення Донецького окружного адміністративного суду від 05 березня 2025 року - залишити без змін.

Постанова суду набирає законної сили з дати її прийняття та може бути оскаржена з підстав, визначених п. 2 ч. 5 ст. 328 КАС України.

Головуючий суддя                                                                         О.М. Ганечко 

Судді                                                                                                 Я.М. Василенко

                                                                                                     В.В. Кузьменко