ТРЕТІЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А
і м е н е м  У к р а ї н и

19 червня 2025 року 	м. Дніпро	справа № 201/14443/24	

Третій апеляційний адміністративний суд 
у складі колегії суддів: головуючого - судді  Божко Л.А. (доповідач),
                               суддів:  Лукманової О.М., Дурасової Ю.В.,     
  
розглянувши у письмовому провадженні в м. Дніпро апеляційну скаргу Департаменту патрульної поліції  на рішення Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська від 13.01.2025 р. (суддя Батманова В.В.) по справі за позовом ОСОБА_1  до інспектора взводу 1 роти 2 батальйону 2 старшого лейтенанта поліції Управління патрульної поліції у Дніпропетровській області Купріяненко Антона Павловича про скасування постанови по справі про адміністративне правопорушення серії ЕНА № 3438690 від 08.11.2024 р.
в с т а н о в и В:
14.11.2024 р. ОСОБА_1  звернувся  до Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська з позовом до інспектора взводу 1 роти 2 батальйону 2 старшого лейтенанта поліції Управління патрульної поліції у Дніпропетровській області Купріяненко Антона Павловича про скасування постанови по справі про адміністративне правопорушення серії ЕНА № 3438690 від 08.11.2024 р., де просив  визнати протиправною та скасувати постанову про накладення адміністративного стягнення серії ЕНА №3438690 від            08.11.2024 р.
Рішенням Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська від 13.01.2025 р.  адміністративний позов задоволений повністю.
Не погодившись з прийнятим рішенням, Департамент патрульної поліції  подав апеляційну скаргу, де просили скасувати  Рішення Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська  від 13.01.2025 р., прийняти нове рішення, яким  залишити постанову від 08.11.2024 р.  серії ЕНА № 3438690  без змін, а позов – без задоволення.
Апеляційна скарга мотивована тим, що ОСОБА_1 не доведено належними і допустимими доказами, що зазначене порушення Правил дорожнього руху вчинене у стані крайньої необхідності, тобто, що виїзд на трамвайну колію зустрічного напрямку був єдиним, крайнім і безпечнішим, ніж виконання вимог зазначених вище ПДР зі зменшенням швидкості, а суд першої інстанції не надав належної правової оцінки таким обставинам, що призвело до помилкового висновку суду, що не відповідає фактичним обставинам справи.
Дослідивши матеріали справи, докази по справі,  суд дійшов висновку про залишення без задоволення апеляційної скарги, виходячи з наступного.
Судом встановлено, що статтею 122 ч.2 КУпАП передбачено, що «Порушення правил проїзду перехресть, зупинок транспортних засобів загального користування, проїзд на заборонний сигнал світлофора або жест регулювальника, порушення правил обгону і зустрічного роз`їзду, безпечної дистанції або інтервалу, розташування транспортних засобів на проїзній частині, порушення правил руху автомагістралями, користування зовнішніми освітлювальними приладами або попереджувальними сигналами при початку руху чи зміні його напрямку, використання цих приладів та їх переобладнання з порушенням вимог відповідних стандартів, користування під час руху транспортного засобу засобами зв`язку, не обладнаними технічними пристроями, що дозволяють вести перемови без допомоги рук (за винятком водіїв оперативних транспортних засобів під час виконання ними невідкладного службового завдання), а так само порушення правил навчальної їзди, -тягнуть за собою накладення штрафу в розмірі тридцяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян».
Завданням Кодексу України про адміністративні правопорушення (надалі по тексту - КУпАП) є охорона прав і свобод громадян, власності, конституційного ладу України, прав і законних інтересів підприємств, установ і організацій, встановленого правопорядку, зміцнення законності, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі точного і неухильного додержання Конституції і законів України, поваги до прав, честі і гідності інших громадян, до правил співжиття, сумлінного виконання своїх обов`язків, відповідальності перед суспільством.
Статтею 71 ч.2 КАС України «обов`язок доказування» передбачено, що «2.В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дій чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову».
Як вбачається зі спірної постанови, 08.11.2024 р. в 16.23 ОСОБА_2 , керуючи транспортним засобом «Nissan Rogue»  по вул. М. Грушевського,55 у м. Дніпро здійснив заїзд та рух по трамвайній колії зустрічного напрямку, чим порушив п. 11.9 ПДР, за що ОСОБА_2 притягнуто до адміністративної відповідальності у вигляді штрафу, передбаченого ч.2 ст. 122 КУпАП. 
Однак судом встановлено, що всупереч ст. 251 КУпАП  та ст.77 ч.2 КАС України відповідачем доказів на підтвердження вчинення позивачем правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 22 КУпАП – не надано.
При таких обставинах колегія суддів вважає, що відповідач, на якого покладено обов`язок доказування,  не довів правомірність свого рішення, і суд першої інстанції прийняв обґрунтоване рішення про задоволення позовних вимог, в зв`язку з чим апеляційну скаргу відповідача  необхідно залишити без задоволення, а рішення  суду - без змін.
Керуючись ст.ст. 315,316,321,322,325 КАС України суд, - 

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу Департаменту патрульної поліції     -залишити без задоволення.
Рішення Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська від 13.01.2025 р.  – залишити без змін.
                    Постанова апеляційної інстанції набирає законної сили з моменту її проголошення, є остаточною та оскарженню не підлягає.
   
Головуючий - суддя                                                                      Л.А. Божко 

                               суддя                                                                      О.М. Лукманова 

                               суддя                                                                      Ю. В. Дурасова