Справа № 308/1436/25

ПОСТАНОВА
 
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

 

28.07.2025                 м. Ужгород

Суддя Закарпатського апеляційного суду Бисага Т.Ю. за участю адвоката Геревича М.М., який діє в інтересах ОСОБА_1 , та адвоката Співака О.М., який діє в інтересах потерпілої ОСОБА_2 , розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу адвоката Геревича М.М., який діє в інтересах ОСОБА_1 , на постанову судді Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області від 08 квітня 2025 року про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП,
                                        В С Т А Н О В И В:
Постановою судді Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області від 08 квітня 2025 року ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , визнано винною у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП, та накладено на неї адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі п`ятдесяти неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що становить 850 (вісімсот п`ятдесят) грн. 00 коп..
Стягнуто з ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , в дохід держави судовий збір у розмірі 605 (шістсот п`ять) грн. 60 коп..
       Відповідно до постанови суду, 15 січня 2025 року о 17 год. 58 хв. водій ОСОБА_1 , в с.Сторожниця Закарпатської обл. по вул.Перемоги, поблизу будинку номер 20, керувала транспортним засобом Мазда державний номерний знак НОМЕР_1 та не врахувала безпечної швидкості руху, щоб мати змогу постійного контролювати його рух та безпечно керувати ним, не дотрималась безпечної дистанції, у результаті чого здійснила зіткнення з автомобілем Фольцваген Поло державний номерний знак НОМЕР_2 під керуванням ОСОБА_2 , який рухався попереду в попутному напрямку. При ДТП автомобілі отримали механічні пошкодження, чим завдано матеріальної шкоди, ОСОБА_2 отримала незначні тілесні ушкодження. ОСОБА_1 порушила п.13.1 правил дорожнього руху, за що відповідальність передбачена ст. 124 КУпАП. 
Не погоджуючись з даною постановою адвокат Геревич М.М., в інтересах ОСОБА_1 подав апеляційну скаргу, в якій просить скасувати оскаржувану постанову суду та закрити провадження у справі на підставі п.1 ч.1 ст.247 КУпАП у зв`язку з відсутністю події і складу даного адміністративного правопорушення. Вважає, що постанова є незаконною у зв`язку з невідповідністю висновків судді обставинам справи, а також через порушення ним норм матеріального і процесуального права. Зазначає, що суд не врахував докази, зокрема покази свідків, що вказують на можливий рух заднім ходом потерпілої та підтверджують невинуватість ОСОБА_1 , або щонайменше ставлять під сумнів її вину. Вказує, що судом не враховано, що водій ОСОБА_2 до скоєння ДТП мала водійський стаж всього декілька місяців. Крім того, стверджує, що судом не зазначено, що всі допитані в судовому засіданні свідки фактично підтвердили, що автомобіль марки Фольцваген Поло під керуванням ОСОБА_2 залишив місце ДТП, від`їхавши 15-20 метрів та з`їхавши праворуч на узбіччя, чим допущено факт самовільного залишення місця ДТП, що є порушенням п.2.10 ПДР. Вважає, що саме через неуважність водія ОСОБА_2 трапилася ця ДТП. Зазначає, що суд без достатніх підстав відмовив у задоволенні клопотання сторони захисту про призначення авто технічної експертизи, яка могла б дати відповідь на ключове питання – чи дійсно дії ОСОБА_1 стали причиною ДТП.
В судове засідання апеляційного суду особа, яка притягається до адміністративної відповідальності – ОСОБА_1 та потерпіла ОСОБА_2 не з`явилися, хоча належним чином були повідомленими про дату, час і місце розгляду справи, при цьому, захисники-адвокати Геревич М.М. та Співак О.М. не заперечували про розгляд справи у відсутності їх підзахисних, у зв`язку з чим, апеляційний суд вважає за необхідне розглянути справу за відсутності  ОСОБА_1  та потерпілої  ОСОБА_2 ,що не може розцінюватись як порушення їх прав, передбачених ст. ст. 268, 269 КУпАП.
Представник ОСОБА_2 - адвокат Марина В.Г. 28.07.2025 (тобто безпосередньо в день судового засідання) подав клопотання про перенесення справи на іншу дату та надання можливості для ознайомлення з матеріалами даної справи, однак апеляційний суд вважає за необхідне у задоволенні клопотання відмовити, оскільки договір про надання правової допомоги потерпілій ОСОБА_2 адвокатом не долучений, разом з тим, законом визначено обмежені строки розгляду апеляційної скарги у справах про адміністративні правопорушення, при цьому апеляційний суд враховує, що в судове засідання з`явився адвокат Співак О.М., який діє в інтересах ОСОБА_2 . 
Заслухавши пояснення адвоката Геревича М.М., який діє в інтересах ОСОБА_1 , та який просив вимоги апеляційної скарги задовольнити, адвоката Співака О.М., який діє в інтересах ОСОБА_2 , який заперечив проти задоволення апеляційної скарги, вивчивши матеріали справи та дослідивши доводи апеляційної скарги, апеляційний суд приходить до наступного висновку.
       Апеляційний суд переглядає справу в межах апеляційної скарги згідно з положеннями ст. 294 КУпАП.
За змістом ст. ст. 245, 252, 280, 283 КУпАП при розгляді справи про адміністративні правопорушення забезпечується всебічне, повне та об`єктивне з`ясування обставин справи, підлягають для з`ясування питання про те, чи було вчинене адміністративне правопорушення та чи винна особа в його вчинені, рішення приймається на підставі доказів, долучених у суді і оцінених суддею за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтуються на всебічному, повному і об`єктивному дослідженню всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом.
Апеляційний суд вважає, що вказаних вимог закону суд першої інстанції дотримався в повному обсязі.
Визнаючи ОСОБА_1 винною у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП, суд першої інстанції виходив з того, що в діях останньої вбачається порушення вимог п.п.13.1 ПДР України.
З матеріалів справи про адміністративне правопорушення та досліджених доказів апеляційним судом встановлено, що 15 січня 2025 року о 17 год. 58 хв. водій ОСОБА_1 в с.Сторожниця Закарпатської обл. по вул.Перемоги, поблизу будинку номер 20, керувала транспортним засобом Мазда державний номерний знак НОМЕР_1 та порушила вимоги п.13.1 ПДР України, а саме не врахувала безпечної швидкості руху, щоб мати змогу постійного контролювати його рух та безпечно керувати ним, не дотрималась безпечної дистанції, у результаті чого здійснила зіткнення з автомобілем Фольцваген Поло державний номерний знак НОМЕР_2 під керуванням ОСОБА_2 , який рухався попереду в попутному напрямку. При ДТП автомобілі отримали механічні пошкодження, чим завдано матеріальної шкоди, ОСОБА_2 отримала незначні тілесні ушкодження. 
Вина ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП, стверджується сукупністю зібраних по справі, досліджених суддею місцевого суду та наведених у постанові доказів, зокрема протоколом про адміністративне правопорушення серії ЕПР1 №221939 від 15 січня 2025 в якому викладені обставини правопорушення; схемою місця дорожньо-транспортної пригоди від 15.01.2025, з якої вбачається напрямок руху транспортних засобів, місце їх зіткнення, край проїзної частини дороги; показами наданими свідками в судовому засіданні суду першої інстанції, зокрема: свідок ОСОБА_3 вказав, що їхав на білому автобусі, стояв біля водія, перед ними їхала машина ОСОБА_4 , а перед нею білий автомобіль, який зупинився і дав задню два рази, тому, що фари включились червоного кольору. Коли білий автомобіль рухався назад відбулось ДТП. 

При цьому зазначив, що водійського стажу не має, в автомобілях не розбирається; свідок ОСОБА_5 надав покази згідно яких підтвердив обставини викладені в протоколі серії ЕПР1 №221939 від 15 січня 2025 року, вказав, що він являється водієм автобусного таксі, 15 січня 2025 року в с.Сторожниця, вул.Перемоги біля 18 год. 00 хв. був свідком того, як автомобіль марки Мазда здійснив зіткнення з автомобілем білого кольору, марку точно не пригадує, який рухався перед ним, перед цим вказаний автомобіль Мазда, обігнав його, і він на це звернув увагу, через погодні умови, маневри і швидкість авто, на його думку були не для погодніх умов, був сильний сніг і ожеледиця. 

Водійський стаж має великий, обставини ДТП добре бачив, тому що рухався одразу за автомобілем Мазда, крім того його автобус вищий за автомобілі, тому йому все було видно. Руху назад заднім ходом білим автомобілем він не бачив, ліхтарі заднього ходу не вмикались, біле авто притормозило, вочевидь, щоб пропустити авто, яке перед ним повертало; потерпіла ОСОБА_2 пояснила, що їхала в с.Сторожниця, позаду неї їхав автомобіль Мазда, а за ним білий автобус, коли вона призупинилась, щоб пропустити автомобіль, який їхав перед нею і повертав, і в цей момент відчула сильний удар в задню частину свого автомобіля; та іншими матеріалами справи.
Оцінюючи вищенаведені докази при перегляді справи в їх сукупності, апеляційний суд вважає, що зібраними у справі доказами доведено порушення ОСОБА_1 вимог ПДР України, які знаходилися в прямому причинному зв`язку з наслідками дорожньо-транспортної пригоди.
Невизнання ОСОБА_1 своєї вини, апеляційний суд розцінює, як бажання уникнути відповідальності за вчинення даного правопорушення, так, як наявні у справі докази, не спростовують факт вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП.
Таким чином, протокол про адміністративне правопорушення, складений відносно ОСОБА_1 за ст. 124 КУпАП, відповідає вимогам ст. 256 КУпАП, містить всі необхідні данні, які характеризують об`єктивну сторону складу правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП (настання реальних наслідків у вигляді пошкодження певних об`єктів), що прямо закладено в диспозиції даної статті, усі вони перевірені та встановлені під час судового розгляду.

За змістом ст. 124 КУпАП відповідальності за цією нормою закону підлягають учасники дорожнього руху за порушення правил дорожнього руху, що спричинило пошкодження транспортних засобів, вантажу, автомобільних доріг, вулиць, залізничних переїздів, дорожніх споруд, чи іншого майна.

Зі змісту цих вимог закону слідує, що до відповідальності за цією нормою підлягають лише учасники дорожнього руху, які допустили порушення Правил дорожнього руху, які є причиною виникнення дорожньо-транспортної пригоди.

Пункт 13.1 ПДР України визначає необхідність дотримання безпечної дистанції та інтервалу між транспортними засобами. Водій повинен враховувати швидкість руху, дорожню обстановку, особливості вантажу та стан транспортного засобу, щоб забезпечити безпеку.

Отже, суд дослідив всі наявні в матеріалах справи докази, надав їм належну оцінку та прийшов до правильного висновку, що  ОСОБА_1  порушила вимоги п. 13.1 Правил дорожнього руху, для виконання яких остання не мала будь-яких об`єктивних перешкод, і таке порушення знаходиться в причинно-наслідковому зв`язку з виникненням події дорожньо-транспортної пригоди.

При розгляді справи про адміністративне правопорушення, цим доказам суд дав належну оцінку та вірно кваліфікував дії  ОСОБА_1 за ст. 124 КУпАП, а тому доводи її захисника в апеляційній скарзі про відсутність вини  ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП, є необґрунтованими і такі апеляційним судом відхиляються. 
Щодо доводів адвоката Геревича М.М. в апеляційній скарзі про те, що суд без достатніх підстав відмовив у задоволенні клопотання сторони захисту про призначення авто-технічної експертизи, яка могла б дати відповідь на ключове питання – чи дійсно дії ОСОБА_1 стали причиною ДТП, апеляційний суд вважає безпідставними з огляду на таке.
В обґрунтування постанови судом першої інстанції зазначалось, що із урахуванням зібраних доказів, необхідності в призначенні експертизи немає, оскільки матеріали справи про адміністративне правопорушення стосовно ОСОБА_1 надають можливість встановити дійсні обставини справи та зробити відповідний висновок про наявність чи відсутність у діях особи водія транспортного засобу автомобіля Мазда державний номерний знак НОМЕР_1 складу правопорушення, передбаченого КУпАП. Позиція суду першої інстанції полягала у тому, що призначення експертизи є правом, а не обов`язком суду, вона здійснюється у разі встановлення судом недостатності доказів, наявних у матеріалах справи для можливості прийняття рішення за результатами розгляду та за таких обставин, суд не вбачав підстав для призначення у цій справі судової авто-технічної експертизи.
Апеляційний суд вважає доводи сторони захисту в цій частині необґрунтованими належним чином, так як ним не зазначалось, чому саме він не згоден з позицією суду першої інстанції в частині ухвалення відмови від призначення авто-технічної експертизи, не зазначалось якого результату сторона захисту бажає отримати від експертного висновку і як він вплине на суть справи. Також апеляційний суд наголошує, що доводів на спростування вірної позиції суду першої інстанції не наведено.
Отже, твердження сторони захисту в апеляційній скарзі про те, що постанова суду єнезаконною та необґрунтованою та винесена з порушенням норм матеріального та процесуального права, апеляційний суд не приймає до уваги, оскільки при розгляді справи в суді першої інстанції порушень норм матеріального чи процесуального права допущено не було. Суддя відповідно до вимог ст. 245 та 280 КУпАП повно і всебічно з`ясував усі обставини, що мали значення для правильного вирішення справи.

Апеляційний суд також звертає увагу на те, що ОСОБА_1 та її захисник-адвокат Геревича М.М. не спростували вищевказані твердження та не надали належних доказів на спростування вини ОСОБА_1 у вчиненому правопорушенні ні в суд першої інстанції, ні в суд апеляційної інстанції.

Накладаючи адміністративне стягнення, суд першої інстанції врахував характер вчиненого правопорушення, а також те, що ОСОБА_1  допустила порушення п. 13.1 Правил дорожнього руху України, які є грубим порушенням вимог ПДР України та призвели до дорожньо-транспортної пригоди з пошкодженням обох транспортних засобів, ставлення ОСОБА_1  до скоєного та застосував щодо останньої вид та розмір стягнення в межах санкції ст. 124 КУпАП, яке є справедливим і таким, що відповідає передбаченій ст. 23 КУпАП України меті адміністративного стягнення, відтак підстав для пом`якшення призначеного йому стягнення не вбачається.

Будь-яких інших доводів, які б спростовували висновки суду першої інстанції, стороною захисту в апеляційній скарзі не зазначено.

Таким чином, апеляційний суд вважає, що суддя правильно встановив фактичні обставини справи та, належним чином обґрунтувавши своє рішення, правильно кваліфікував дії правопорушника за ст. 124 КУпАП й наклав на нього визначене цим Кодексом адміністративне стягнення.

На які-небудь інші доводи, які би давали підстави для скасування чи зміни судового рішення в апеляційній скарзі не вказується, й під час перевірки справи в апеляційному суді такі не виявлені. 

Неправильного застосування норм матеріального права або порушень норм процесуального права, які б були підставою для зміни чи скасування постанови судді, апеляційним переглядом не встановлено,а відтак апеляційний суд доходить до переконання про необхідність залишення апеляційної скарги без задоволення, а постанови судді - без змін.
Керуючись ст. 294 КУпАП, апеляційний суд
П О С Т А Н О В И В :

Апеляційну скаргу адвоката Геревича М.М., який діє в інтересах ОСОБА_1 , - залишити без задоволення.

Постанову судді Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області від 08 квітня 2025 року про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП, - залишити без змін.
Постанова є остаточною та оскарженню не підлягає. 

Суддя Т.Ю. Бисага