ШОСТИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД	
Справа № 750/2406/25                                     Суддя (судді) першої інстанції: Маринченко О.А. 

ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

  09 липня 2025 року                                                                                            м. Київ

Шостий апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів:
Головуючого:          Бєлової Л.В.,
суддів:                    Аліменка Н.В.,  Кучми А.Ю.,

за участю секретаря судового засідання: Керімова К.Е.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у місті Києві апеляційну скаргу Головного управління Держпродспоживслужби в Чернігівській області на рішення Деснянського районного суду м. Чернігова від 16 травня 2025 року у справі за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Головного управління Держпродспоживслужби в Чернігівській області про визнання протиправною та скасування постанови по справі про адміністративне правопорушення,

В С Т А Н О В И В:

У лютому 2025 року ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом, в якому просив визнати протиправною та скасувати постанову по справі про адміністративне правопорушення № 05 від 12 лютого 2025 року про притягнення його до адміністративної відповідальності за адміністративне правопорушення, передбачене частиною першою статті 155 Кодексу України про адміністративні правопорушення (далі - КУпАП), а справу закрити.
Рішенням Деснянського районного суду м. Чернігова від 16 травня 2025 року адміністративний позов задоволено.
Скасовано постанову по справі про адміністративне правопорушення № 05 від 12 лютого 2025 року, винесену першим заступником начальника Головного управління Держпродспоживслужби в Чернігівській області Пирог Ігорем Анатолійовичем за частиною першою статті 155 Кодексу України про адміністративні правопорушення відносно ОСОБА_1 , а справу про адміністративне правопорушення закрито.
Не погоджуючись з таким рішенням суду, відповідач подав апеляційну скаргу, у якій просить рішення суду першої інстанції скасувати та прийняти нове рішення, яким у задоволенні адміністративного позову відмовити.
В обґрунтування вимог апеляційної скарги апелянт зазначає, що КП «АТП-2528» Чернігівської міської ради на підставі заяв від 13 листопада 2024 року ОСОБА_2 та ОСОБА_3 здійснило останнім перерахунок вартості послуг лише за 6 місяців, чим порушило п.22 Типового індивідуального договору про надання послуги з управління побутовими відходами, форма якого затверджена Кабінетом Міністрів України. Крім того, такі дії КП «АТП-2528» призвели до невиконання умов Договору від 21 червня 2018 року №122143.
На думку апелянта, істотні умови Типового індивідуального договору не можуть бути змінені виконавцем послуг в односторонньому порядку, якщо такі зміни погіршують становище споживача, порівняно з Типовим індивідуальним договором, затвердженим Урядом.
Також апелянт зазначає, що твердження позивача про те, що споживачі погодилися з умовами зміненого позивачем договору шляхом оплати послуг, не звільняє підприємство від відповідальності за порушення імперативних норм законодавства. Приєднання до публічного договору шляхом оплати послуг не може легітимізувати умови, які суперечать обов`язковим вимогам закону та типовим формам, розробленим для захисту прав споживачів.
Крім того, відсутність претензій від споживачів до позивача не спростовує факту порушення, оскільки порушення полягає у неправомірному обмеженні права споживачів на перерахунок у відповідності до чинного законодавства, а не у ненаданні самої послуги. Факт відмови у перерахунку за період, визначений законом, але не визначений підприємством у його "зміненому" договорі, є порушенням.
Ухвалою Шостого апеляційного адміністративного суду від 02 червня 2025 року       відкрито апеляційне провадження за апеляційною скаргою Головного управління Держпродспоживслужби в Чернігівській області на рішення Деснянського районного суду м. Чернігова від 16 травня 2025 року у справі за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Головного управління Держпродспоживслужби в Чернігівській області про визнання протиправною та скасування постанови по справі про адміністративне правопорушення.
Позивач подав відзив на апеляційну скаргу, в якому просить відмовити в її задоволенні та залишити без змін рішення суду першої інстанції. 
У відзиві позивач зазначає, що після прийняття постанови КМ України від 28.10.2021 № 1124 до Правил надання послуг з поводження з побутовими відходами були внесені чергові зміни, наслідком яких стало законодавче встановлення форми Типового індивідуального договору про надання послуг з поводження з побутовими відходами у формі публічного договору приєднання. Тому, договір № 122143 від 21.06.2018 не продовжував свою дію автоматично, а припинив свою дію у зв`язку із укладенням споживачами нового договору шляхом вчинення дій, які свідчили про його укладання шляхом здійснення постійних оплат послуг виконавця.
Позивач наголошує, що, у подальшому, з урахуванням постанови КМУ від 08.08.2023 №835 на сайті виконавця послуг з управління у серпні 2024 року оновлено текст публічного договору на новий вид комунальної послуги - управління побутовими відходами.
На думку позивача, Типовий індивідуальний договір та інше чинне законодавство України не містить жодної інформації про порядок внесення змін до Типових договорів, лише встановлено норму «на основі Типового договору».
Також позивач вказує, що апелянт не надав суду докази існування у нього права розгляду справ про адміністративні правопорушення, які пов`язані з порушенням законодавства про захист прав громадян-споживачів, передбачені ст. 155 КУпАП.
Після надходження матеріалів справи, ухвалою Шостого апеляційного адміністративного суду від 18 червня 2025 року справу призначено до апеляційного розгляду у відкритому судовому засіданні на 09 липня 2025 року.
Позивач у судове засідання не з`явився, про причини неявки суд не повідомив, хоча про дату, час та місце розгляду справи був повідомлений належним чином.
У судовому засіданні представник відповідача - Руденок Людмила Михайлівна підтримала доводи апеляційної скарги, просила її задовольнити, рішення суду першої інстанції скасувати та ухвалити нову постанову, якою у задоволенні адміністративного позову відмовити. У своїх поясненнях представник відповідача підтримала доводи викладені у апеляційній скарзі.
Заслухавши у відкритому судовому засіданні суддю-доповідача, пояснення представника відповідача, дослідивши матеріали справи, доводи апеляційної скарги та відзиву на скаргу, колегія суддів дійшла висновку, що апеляційна скарга підлягає задоволенню з наступних підстав.
Як встановлено судом першої інстанції та вбачається з матеріалів справи, 08 січня 2025 року головним спеціалістом відділу контролю у сфері торгівлі, робіт та послуг Управління захисту прав споживачів та контролю за регульованими цінами Головного управління Держпродспоживслужби в Чернігівській області - Нашивалько Валентиною Миколаївною складено відносно начальника Комунального підприємства «АТП-2528» Чернігівської міської ради ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , протокол про адміністративне правопорушення № 001.
Зі змісту вказаного протоколу слідує, що під час проведення позапланової перевірки Комунального підприємства «АТП-2528» Чернігівської міської ради (далі - підприємство) за адресою: проспект Михайла Грушевського, 173, м. Чернігів, яка проводилась у період з 26 грудня 2024 року до 08 січня 2025 року на підставі звернення громадянина ОСОБА_3 (вх. № KO-334 від 09 грудня 2024 року) та за погодженням Державної служби України з питань безпечності харчових продуктів та захисту споживачів від 20 грудня 2024 року, вих. № 15.1.2-6/26334, встановлено, що особовий рахунок № НОМЕР_1 відкрито на ОСОБА_2 (адреса: АДРЕСА_1 ), особовий рахунок № НОМЕР_2 відкрито на ОСОБА_3 (адреса: АДРЕСА_2 ). До 2024 року підприємство надає послуги з вивезення та знешкодження побутових відходів на підставі укладеного зі споживачем ОСОБА_3 письмового Договору про надання послуг з вивезення та знешкодження побутових відходів від 21 червня 2018 року № 122143 (далі - договір). Письмовий Договір про надання послуг з вивезення та знешкодження побутових відходів зі споживачем ОСОБА_2 , особовий рахунок № НОМЕР_1 підприємством не укладався. Відповідно до підпункту 7 пункту 17 Договору споживач має право на несплату вартості послуг на період тимчасової відсутності «споживача» та/або членів сім?ї на підставі письмової заяви і документів, що підтверджує його відсутність - довідка з тимчасового місця проживання, роботи, лікування, навчання, проходження військової служби чи відбування покарання. Відповідно до підпункту 6, пункту 10 Типового індивідуального договору про надання послуг з поводження з побутовими відходами затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 10 грудня 2008 року (що діяла станом на 04.04.2022) споживач має право на несплату вартості послуг за період тимчасової відсутності в житловому приміщенні (іншому об?єкті нерухомого майна) споживача та інших осіб понад 30 календарних днів за умови документального підтвердження такої відсутності. У зв?язку з набранням чинності постанови Кабінету Міністрів України від 08 серпня 2023 року № 835 Про затвердження Правил надання послуги з управління побутовими відходами та типових договорів про надання послуги з управління побутовими відходами (далі - Постанова 835) та прийняттям рішень Чернігівської міської ради від 09 серпня 2024 року № 501, 502, 503, підприємством у серпні 2024 року на сайті опубліковано Індивідуальний договір про надання послуги з управління побутовими відходами (далі - Індивідуальний договір), пункт 22 якого не відповідає Типовому індивідуальному договору про надання послуги з управління побутовими відходами, затвердженого Постановою № 835. Відповідно до статті 12 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» надання житлово-комунальних послуг здійснюється виключно на договірних засадах, підготовлених виконавцем послуг на основі типового індивідуального договору. Також, пунктом 24 постанови Кабінету Міністрів України від 08 серпня 2023 року № 835 Правил надання послуги з управління побутовими відходами та типових договорів про надання послуги з управління побутовими відходами визначено, що послуги надаються споживачеві згідно з умовами договору, що укладається відповідно до типових договорів про надання послуги з управління побутовими відходами відповідно до статей 13 і 14 Закону України «Про житлово-комунальні послуги»: індивідуальний договір (публічний договір приєднання) - укладається з індивідуальним споживачем відповідно до типового індивідуального договору про надання послуги з управління побутовими відходами; колективний договір - укладається від імені всіх співвласників багатоквартирного будинку управителем або іншою уповноваженою співвласниками особою за рішенням співвласників відповідно до типового колективного договору про надання послуги з управління побутовими відходами. Відповідно до пункту 22 Типового індивідуального договору про надання послуги з управління побутовими відходами у разі тимчасової відсутності в житловому приміщенні (іншому об`єкті нерухомого майна) споживача та інших осіб понад 30 календарних днів споживач має право на несплату вартості послуги за такий період за умови подачі виконавцю заяви та документа, що підтверджує таку відсутність: - довідки про фактичне місце проживання; - довідки про взяття на облік внутрішньо переміщеної особи; - довідки, що підтверджує тимчасове перебування в лікувально-профілактичних і санітарно-профілактичних закладах; - довідки, що підтверджує навчання в іншому місті; - довідки, що підтверджує проходження військової служби; - довідки, що підтверджує відбування покарання; - документів, що підтверджують тимчасове перебування за кордоном. 13 листопада 2024 року заявники ОСОБА_2 та ОСОБА_3 звернулися до підприємства із зверненням про здійснення перерахунку вартості послуг за двома адресами у АДРЕСА_1 та АДРЕСА_2 , додавши копії документів, передбачені підпунктом 7 пункту 17 Договору, пункту 10 Типового індивідуального договору та пункту 22 Типового договору. За результатами розгляду заяв підприємством: по особовому рахунку № НОМЕР_1 за період з травня 2022 по жовтень 2024 було нараховано 1755 грн. 52 коп. Проте, перерахунок здійснено лише за 6 місяців відносно однієї особи на загальну суму 193 грн. 54 коп. без здійснення перерахунку на власника житла. По особовому рахунку № НОМЕР_2 за період з травня 2022 по жовтень 2024 було нараховано 1877 грн. 72 коп. Проте, перерахунок здійснено лише за 6 місяців відносно однієї особи на загальну суму 216 грн. 82 коп. без здійснення перерахунку на власника житла. Підставою для таких дій підприємство вважає внесені ними зміни в пункт 22 Типового індивідуального договору про надання послуги з управління побутовими відходами, який розміщено на сайті, а саме запис: перерахунок здійснюється відповідно до Положення про порядок здійснення перерахунку вартості послуг з управління відходами у період воєнного стану, що є додатком 1 до Положення про абонентський відділ по обслуговуванню споживачів. Порядок укладання, зміни і припинення договорів про надання комунальних послуг передбачено статтею 13 Закону України «Про житлово-комунальні послуги». При цьому, підприємство не надало доказів щодо дотримання порядку внесення змін Типового договору та інформування споживача щодо нового проекту договору. Тобто, підприємством безпідставно внесені зміни до типового договору. Одночасно встановлено, що відповідно до витягу з реєстру територіальної громади від 10 листопада 2024 року ОСОБА_2 з 12 червня 2018 року і по теперішній час зареєстрована за адресою: АДРЕСА_2 . Відповідно до довідки Чернігівської міської ради від 21 лютого 2022 року за адресою: АДРЕСА_1 , зареєстровані ОСОБА_4 та ОСОБА_5 . Разом з тим, ні підприємством, ні заявником не надано жодних документів (передбачених чинним та попереднім договором), що надають підстави для несплати за послугу. Отже за період з квітня 2022 по грудень 2024 споживачі ОСОБА_2 та ОСОБА_3 мають право на несплату вартості послуги за період своєї відсутності. Враховуючи викладене, перерахунок по особовому рахунку № НОМЕР_2 за адресою: АДРЕСА_2 , проведено з порушенням вимог нормативних документів та укладених договорів. Здійснений при розгляді заяв споживачів перерахунок підтверджує згоду підприємства з перебування за кордоном заявників у період з 29 березня 2022 по теперішній час (грудень 2024 року).
Зокрема, Волоком Русланом Валерійовичем - начальником Комунального підприємства «АТП-2528» було порушено частину другу статті 12; пункт 5 частини першої та пункт 2 частини другої статті 7 Закону України «Про житлово-комунальні послуги»; пункт 24 «Правил надання послуги з управління побутовими відходами та типових договорів про надання послуги з управління побутовими відходами», затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 08 серпня 2023 року № 835; частину першу статті 4 Закону України «Про захист прав споживачів», підпункт 7 пункту 17 Договору про надання послуг з вивезення та знешкодження побутових відходів № 122143 від 21 червня 2018 року, підпункт 6 пункту 12 та підпункт 4 пункту 15 Типового індивідуального договору про надання послуги з управління побутовими відходами, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 08 серпня 2023 року № 835, за що передбачена відповідальність за частиною третьою статті 155 Кодексу України про адміністративні правопорушення.
Позивачу роз`яснено зміст статті 63 Конституції України, а також його права та обов`язки, передбачені статтею 268 Кодексу України про адміністративні правопорушення.
У графі «особа, яка притягається до адміністративної відповідальності» наявний підпис позивача.
Також, ОСОБА_1 повідомлено, що розгляд справи про адміністративне правопорушення відбудеться о 15 год. 00 хв. 22 січня 2025 року за адресою: вул. Коцюбинського, 41, м. Чернігів, 3 поверх, приймальня (а.с. 78-79).
Примірник протоколу про адміністративне правопорушення позивачем отримано 08 січня 2025 року.
12 лютого 2025 року першим заступником начальника Головного управління Держпродспоживслужби в Чернігівській області Пирог І.А. винесено постанову по справі про адміністративне правопорушення № 05, згідно з якою притягнуто начальника підприємства ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за частиною першою статті 155 КУпАП та накладено на нього штраф у розмірі 153 грн. (а.с. 72-74).
У вказаній постанові зміст правопорушення викладено аналогічно тому, що і в протоколі про адміністративне правопорушення.
Копію постанови від 12 лютого 2025 року надіслано ОСОБА_1 рекомендованим листом 13 лютого 2025 року.
Не погоджуючись з вказаною постановою, позивач звернувся до суду з цим позовом.
Суд першої інстанції адміністративний позов задовольнив та зазначив, що оскільки споживачі здійснювали оплату наданих послуг виконавця, то вказане свідчить про вчинення споживачами дій по реалізації їх волі до отримання комунальної послуги від її виконавця та, як наслідок, про укладення договорів про надання послуг з виконавцем у редакції, запропонованій виконавцем і розміщеній на відповідному його сайті, на умовах, які запропоновані виконавцем послуг, у тому числі і щодо терміну перерахунку вартості послуг за період тимчасової відсутності споживача або членів його сім`ї.
Також, суд першої інстанції визнав слушними доводи позивача про те, що з часу укладення між підприємством та споживачами договору про надання послуг з вивезення та знешкодження побутових відходів від 21 червня 2018 року № 122143 змінилося законодавство, і на теперішній час підприємство надає послугу з управління побутовими відходами, а не з вивезення побутових відходів.
Крім того, суд першої інстанції визнав обґрунтованими доводи позивача про те, що сторони укладають індивідуальний договір про надання послуг на основі Типового договору, а не сам Типовий договір.
Колегія суддів не погоджується з таким висновком суду першої інстанції, з огляду на наступне.
Згідно з частиною першої статті 308 Кодексу адміністративного судочинства України, суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.
Згідно з частиною другою статті 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи, зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.
Статтею 7 КУпАП передбачено, що провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності. Застосування уповноваженими на те органами і посадовими особами заходів адміністративного впливу провадиться в межах їх компетенції, у точній відповідності з законом.
Адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність (частина перша статті 9 КУпАП).
Згідно з частиною першою статті 155 КУпАП порушення правил торгівлі, виконання робіт і надання послуг працівниками торгівлі, громадського харчування та сфери послуг, громадянами, які займаються підприємницькою діяльністю, - тягне за собою накладення штрафу від одного до десяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.
Відповідно до статті 244-4 КУпАП центральний орган виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері державного контролю за додержанням законодавства про захист прав споживачів, розглядає справи про адміністративні правопорушення, пов`язані з порушенням законодавства про захист прав громадян-споживачів (статті 155, 155-2, частина друга статті 156, частини перша - четверта статті 156-1, статті 156-2, 156-3, 167 - стосовно правопорушень під час реалізації продукції промисловими підприємствами громадянам-споживачам (крім правопорушень щодо лікарських засобів та порушень санітарних норм), стаття 168-1 (крім правопорушень щодо лікарських засобів та порушень санітарних норм), стаття 168-2, стаття 170 - стосовно правопорушень під час транспортування, зберігання і використання продукції, призначеної для реалізації громадянам-споживачам (крім правопорушень щодо лікарських засобів та порушень санітарних норм), стаття 188-2). Від імені центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері державного контролю за додержанням законодавства про захист прав споживачів, розглядати справи про адміністративні правопорушення і накладати адміністративні стягнення мають право: керівник центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері державного контролю за додержанням законодавства про захист прав споживачів, його заступники, а також інші уповноважені керівником посадові особи цього органу; керівник органу виконавчої влади Автономної Республіки Крим у справах захисту прав споживачів та його заступники.
Згідно з положеннями частини другої статті 255 КУпАП у справах про адміністративні правопорушення, розгляд яких віднесено до відання органів, зазначених у статтях 222-244-21 цього Кодексу, протоколи про правопорушення мають право складати уповноважені на те посадові особи цих органів.
Статтею 245 КУпАП передбачено, що завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності.
Відповідно до статті 280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.
Положеннями статті 251 КУпАП визначено, що доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі або в режимі фотозйомки (відеозапису), які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху та паркування транспортних засобів, актом огляду та тимчасового затримання транспортного засобу, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.
З матеріалів справи вбачається, що 13 листопада 2024 року заявники ОСОБА_2 та ОСОБА_3 звернулися до підприємства із зверненням про здійснення перерахунку вартості послуг за двома адресами у м. Чернігові: АДРЕСА_1 та АДРЕСА_2 , додавши копії документів, передбачені підпунктом 7 пункту 17 Договору, пункту 10 Типового індивідуального договору та пункту 22 Типового договору.
За результатами розгляду заяв підприємством: по особовому рахунку № НОМЕР_1 за період з травня 2022 по жовтень 2024 було нараховано 1755 грн. 52 коп. Проте, перерахунок здійснено лише за 6 місяців відносно однієї особи на загальну суму 193 грн. 54 коп. без здійснення перерахунку на власника житла. По особовому рахунку № НОМЕР_2 за період з травня 2022 по жовтень 2024 було нараховано 1877 грн. 72 коп. Однак, перерахунок здійснено лише за 6 місяців відносно однієї особи на загальну суму 216 грн. 82 коп. без здійснення перерахунку на власника житла.
Позивач зазначає, що підставою для таких дій послугувало внесення підприємством змін у пункт 22 Типового індивідуального договору про надання послуги з управління побутовими відходами, який розміщено на сайті, а саме запис: перерахунок здійснюється відповідно до Положення про порядок здійснення перерахунку вартості послуг з управління відходами у період воєнного стану, що є додатком 1 до Положення про абонентський відділ по обслуговуванню споживачів. Таке Положення передбачає перерахунок послуги у будь-якому випадку не більше, ніж за 6 місяців, що передують місяцю звернення.
Колегія суддів зазначає, що Комунальне підприємство «АТП-2528» надавало послуги з вивезення та знешкодження побутових відходів на підставі укладеного зі споживачем ОСОБА_3 (адреса: АДРЕСА_2 ) письмового Договору про надання послуг з вивезення та знешкодження побутових відходів від 21.06.2018 №122143 (а.с.138).
Письмовий Договір про надання послуг з вивезення та знешкодження побутових відходів зі споживачем ОСОБА_2 у матеріалах справи відсутній.
Пунктом 30 Договору №122143 передбачено, що «якщо за місяць до закінчення першого та наступних років дії договору, не один із сторін не заявив письмово про його розірвання або його перегляд, строк дії договору вважається продовженим на 1 рік», тобто наявна автоматична пролонгація договору.
У підпункті 7 пункту 17 Договору №122143 зазначено, що споживач має право на несплату вартості послуг на період тимчасової відсутності «споживача» та/або членів сім`ї на підставі письмової заяви і документів, що підтверджує його відсутність - довідка з тимчасового місця проживання, роботи, лікування, навчання, проходження військової служби чи відбування покарання.
Відповідно до підпункту 6, пункту 10 Типового індивідуального договору про надання послуг з поводження з побутовими відходами, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 10.12.2008 №1070 (що діяв станом на 04.04.2022) споживач має право на несплату вартості послуг за період тимчасової відсутності в житловому приміщенні (іншому об`єкті нерухомого майна) споживача та інших осіб понад 30 календарних днів за умови документального підтвердження такої відсутності.
У зв`язку з набранням чинності постанови Кабінету Міністрів України від 08.08.2023 №835 «Про затвердження Правил надання послуги з управління побутовими відходами та типових договорів про надання послуги з управління побутовими відходами (далі - Постанова №835) та прийняття рішень Чернігівської міської ради від 09.08.2024 №№ 501, 502, 503 Підприємством у серпні 2024 року на своєму сайті опублікувало Індивідуальний договір про надання послуги з управління побутовими відходами (далі - Індивідуальний договір).
Отже, Договір №122143 був чинний та діяв до моменту опублікування на сайті комунального підприємства Індивідуального договору про надання послуг з управління побутовими відходами (далі - Договір).
Відносини, що виникають у процесі надання та споживання житлово-комунальних послуг регулюються Законом «Про житлово-комунальні послуги» від 9 листопада 2017 року №2189-VIII (далі - Закон № 2189- VIII).
Відповідно до статті 12 Закону №2189-УІІІ надання житлово-комунальних послуг здійснюється виключно на договірних засадах.
Приписами п. 3, 6, 7 ч. 3 ст.12 Закону №2189-VIII передбачено, що істотними умовами договору про надання житлово-комунальної послуги, зокрема, є: права і обов`язки сторін; порядок оплати послуги; порядок і умови внесення змін до договору, в тому числі щодо ціни послуги.
Положеннями п. 24 Постанови №835 передбачено, що послуги надаються споживачеві згідно з умовами договору, що укладається відповідно до типових договорів про надання послуги з управління побутовими відходами відповідно до статей 13 і 14 Закону України «Про житлово-комунальні послуги»: за моделями організації договірних відносин, зокрема, індивідуальний договір (публічний договір приєднання) - укладається з індивідуальним споживачем відповідно до типового індивідуального договору про надання послуги з управління побутовими відходами.
Відповідно до ст. 634 Цивільного кодексу України Договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому. Друга сторона не може запропонувати свої умови договору.
Згідно ч. 4 ст. 179 Господарського кодексу України при укладенні господарських договорів сторони можуть визначати зміст договору на основі, зокрема, типового договору, затвердженого Кабінетом Міністрів України, чи у випадках, передбачених законом, іншим державним органом або органом державної влади, коли сторони не можуть відступати від змісту типового договору, але мають право конкретизувати його умови.
Відповідно до ч. 1 ст. 630 Цивільного кодексу України договором може бути встановлено, що його окремі умови визначаються відповідно до типових умов договорів певного виду.
Частиною 1 ст. 648 Цивільного кодексу України передбачено, що зміст договору, укладеного на підставі правового акта органу державної влади, органу влади Автономної Республіки Крим, органу місцевого самоврядування, обов`язкового для сторін (сторони) договору, має відповідати цьому акту.
Статтею 17 Закону України «Про захист прав споживачів», передбачено, що за всіма споживачами однаковою мірою визнається право на задоволення їх потреб у сфері торговельного та інших видів обслуговування. Встановлення будь-яких переваг, застосування прямих або непрямих обмежень прав споживачів не допускається, крім випадків, передбачених нормативно-правовими актами.
Підпунктом 6 пункту 12 Типового індивідуального договору про надання послуги з управління побутовими відходами, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 08.08.2023 № 835, споживачеві надано право на несплату вартості послуги за період тимчасової відсутності в житловому приміщенні (іншому об`єкті нерухомого майна) споживача та інших осіб понад 30 календарних днів за умови документального підтвердження такої відсутності.
Згідно з приписами п. 22 Типового договору, що затверджений Постановою №835 у разі тимчасової відсутності в житловому приміщенні (іншому об`єкті нерухомого майна) споживача та інших осіб понад 30 календарних днів споживач має право на несплату вартості послуги за такий період за умови подачі виконавцю заяви та документа, що підтверджує таку відсутність:
-          довідки про фактичне місце проживання;
-          довідки про взяття на облік внутрішньо переміщеної особи:
- довідки, що підтверджує тимчасове перебування в лікувально - профілактичних і санітарно-профілактичних закладах;
-          довідки, що підтверджує навчання в іншому місті;
-          довідки, що підтверджує проходження військової служби;
-          довідки, що підтверджує відбування покарання;
-          документів, що підтверджують тимчасове перебування за кордоном.
Зазначене кореспондується з п. 6 ч. 1 ст. 7 Закону №2189-VІІІ яким передбачено, що споживач має право, зокрема, на неоплату вартості комунальних послуг (крім постачання теплової енергії) у разі їх невикористання (за відсутності приладів обліку) за період тимчасової відсутності в житловому приміщенні (іншому об`єкті нерухомого майна) споживача та інших осіб понад 30 календарних днів, за умови документального підтвердження відповідно до умов договорів про надання комунальних послуг.
З аналізу вказаного вбачається, що умови типового договору, що набули юридично обов`язкового значення в силу актів цивільного законодавства, є обов`язковими для сторін договору, які не мають права відступити від їх положень.
Разом з тим, КП «АТП-2528» Комунальне підприємство «АТП-2528» на своєму сайті опублікувало Індивідуальний договір про надання послуги з управління побутовими відходами.
У пункті 22 вказаного Індивідуального договору передбачено, що у разі тимчасової відсутності в житловому приміщенні (іншому об`єкті нерухомого майна) споживача та інших осіб понад 30 календарних днів споживач має право на несплату вартості послуги за такий період за умови подачі виконавцю заяви та документа, що підтверджує період такої відсутності: 
довідки про фактичне місце проживання;
довідки про взяття на облік внутрішньо переміщеної особи;
довідки, що підтверджує тимчасове перебування в лікувально-профілактичних і санітарно-профілактичних закладах;
довідки, що підтверджує навчання в іншому місті;
довідки, що підтверджує проходження військової служби; довідки, що підтверджує відбування покарання;
документів, що підтверджують тимчасове перебування за кордоном.
Перерахунок здійснюється відповідно до Положення про порядок здійснення перерахунку вартості послуг з управління відходами у період воєнного стану, що є додатком 1 до Положення про абонентський відділ по обслуговуванню споживачів (https://atp2528.cn.ua/?page_id=240).
Як зазначалось, з метою здійснення перерахунку вартості послуги заявники ОСОБА_2 та ОСОБА_3 13.11.2024 звернулися до КП «АТП-2528», додавши копії відповідних документів, що дають право на здійснення такого перерахунку.
Натомість, КП «АТП-2528» з посиланням на Положення про порядок здійснення перерахунку вартості послуг з управління відходами у період воєнного стану, що є додатком 1 до Положення про абонентський відділ по обслуговуванню споживачів здійснило перерахунок заявникам лише за 6 місяців, чим порушило п.22 Типового індивідуального договору про надання послуг з управління побутовими відходами та призвело до не виконання умов Договору №122143.
Колегія суддів наголошує, що стаття 12 Закону України №2189-VIII та Постанова Кабінету Міністрів України № 835 передбачають, що послуги надаються на підставі договорів, укладених відповідно до типових договорів. 
Зокрема, пункт 22 Типового індивідуального договору про надання послуги з управління побутовими відходами, затвердженого Постановою №           835, передбачає право споживача на несплату вартості послуги за період тимчасової відсутності понад 30 календарних днів за умови документального підтвердження такої відсутності.
Типовий договір не містить обмеження цього періоду шістьма місяцями, як це запроваджено КП «АТП-2528» у його Індивідуальному договорі, з посиланням на Положення про порядок здійснення перерахунку вартості послуг з управління відходами у період воєнного стану, що є додатком 1 до Положення про абонентський відділ по обслуговуванню споживачів (https://atp2528.cn.ua/?page_id=240).
При цьому, колегія суддів зазначає, що станом на час розгляду цієї справи редакція Положення про порядок здійснення перерахунку вартості послуг з управління відходами у період воєнного стану, яке міститься за посиланням в мережі Інтернет - https://atp2528.cn.ua/?page_id=240, не містить період здійснення перерахунку 6 місяців.
У пункті 4.1. вказаного Положення передбачено, що перерахунок вартості послуг з управління побутовими відходами здійснюється  за  період  фактичної  відсутності  Споживача  (членів  його родини) до моменту подання ним документів згідно з розділом 3 даного Положення,  але  у  будь-якому  випадку  не  більше,  ніж  за  3  роки,  що передують зверненню.
Отже, внесення КП «АТП-2528» Чернігівської міської ради до Індивідуального договору умов, що обмежують право споживача на перерахунок, є порушенням вимог Типового договору та законодавства про захист прав споживачів, оскільки такі дії погіршують становище споживачів.
Тож, колегія суддів погоджується з доводами відповідача про те, що в діях позивача наявний склад адміністративного порушення, передбаченого ст. 155 КУпАП.
За таких обставин, постанову у справі про адміністративне правопорушення № 05 від 12 лютого 2025 року, винесену першим заступником начальника Головного управління Держпродспоживслужби в Чернігівській області Пирог І.А., слід залишити без змін, оскільки остання є правомірною та прийнята з дотриманням норм чинного законодавства України.
Отже, судом першої інстанції під час задоволення позовних вимог неправильно застосовано норми матеріального права, що призвело до неправильного вирішення спору та є підставою для скасування рішення суду та прийняття нового судового рішення про відмову у задоволенні позовних вимог.
Суд апеляційної інстанції вважає за необхідне зазначити, що згідно п. 41 висновку № 11 (2008) Консультативної ради європейських суддів до уваги Комітету Міністрів Ради Європи щодо якості судових рішень обов`язок суддів наводити підстави для своїх рішень не означає необхідності відповідати на кожен аргумент захисту на підтримку кожної підстави захисту. Обсяг цього обов`язку може змінюватися залежно від характеру рішення. Згідно з практикою Європейського суду з прав людини очікуваний обсяг обґрунтування залежить від різних доводів, що їх може наводити кожна зі сторін, а також від різних правових положень, звичаїв та доктринальних принципів, а крім того, ще й від різних практик підготовки та представлення рішень у різних країнах. З тим, щоб дотриматися принципу справедливого суду, обґрунтування рішення повинно засвідчити, що суддя справді дослідив усі основні питання, винесені на його розгляд.
Відповідно до частини третьої статті 286 КАС України за наслідками розгляду справи з приводу рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень у справах про притягнення до адміністративної відповідальності місцевий загальний суд як адміністративний має право: 1) залишити рішення суб`єкта владних повноважень без змін, а позовну заяву без задоволення; 2) скасувати рішення суб`єкта владних повноважень і надіслати справу на новий розгляд до компетентного органу (посадової особи); 3) скасувати рішення суб`єкта владних повноважень і закрити справу про адміністративне правопорушення; 4) змінити захід стягнення в межах, передбачених нормативним актом про відповідальність за адміністративне правопорушення, з тим, однак, щоб стягнення не було посилено.
Згідно з положеннями статті 242 Кодексу адміністративного судочинства України, рішення суду повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права при дотриманні норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин в адміністративній справі, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні, з наданням оцінки всім аргументам учасників справи.
Відповідно до пункту 2 частини 1 статті 315 Кодексу адміністративного судочинства України за наслідками розгляду апеляційної скарги на судове рішення суду першої інстанції суд апеляційної інстанції має право скасувати судове рішення повністю або частково і ухвалити нове судове рішення у відповідній частині або змінити судове рішення.
Приписи пунктів 1, 4 частини 1 статті 317 Кодексу адміністративного судочинства України визначають, що підставами для скасування судового рішення суду першої інстанції повністю або частково та ухвалення нового рішення у відповідній частині або зміни рішення є: неповне з`ясування судом обставин, що мають значення для справи; неправильне застосування норм матеріального права або порушення норм процесуального права.
Заслухавши доповідь головуючого судді, перевіривши матеріали справи, доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає задоволенню, а рішення суду першої інстанції скасуванню з прийняттям нової постанови про відмову у задоволенні позовних вимог.
Керуючись ст. ст.      243,      315,      317,      322 Кодексу адміністративного судочинства України, апеляційний суд
П О С Т АН О В И В:
Апеляційну скаргу Головного управління Держпродспоживслужби в Чернігівській області на рішення Деснянського районного суду м. Чернігова від 16 травня 2025 року - задовольнити.
Рішення Деснянського районного суду м. Чернігова від 16 травня 2025 року - скасувати.
Ухвалити нову постанову, якою у задоволенні адміністративного позову ОСОБА_1 до Головного управління Держпродспоживслужби в Чернігівській області про визнання протиправною та скасування постанови по справі про адміністративне правопорушення - відмовити.

Постанова набирає законної сили з моменту ухвалення та не може бути оскаржена.

Повне судове рішення складено 11.07.2025.

Головуючий суддя                                                                      Л.В. Бєлова

Судді                                                                                          А.В. Аліменко,

                                                                                                    А.Ю. Кучма