ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ  

03 липня 2025 року 	м.Суми	

Справа №585/890/24 
Номер провадження 22-ц/816/918/25

Сумський апеляційний суд у складі колегії суддів: 
головуючого - Криворотенка В. І. (суддя-доповідач),
суддів -          Філонової Ю. О. ,  Рунова В. Ю. 
сторони:
позивач – ОСОБА_1 ,
відповідач – Товриство з додатковою відповідальністю Страхова компанія «Альфа-Гарант»,
розглянув у порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами без повідомлення учасників справи апеляційну скаргу ОСОБА_1 
на рішення Роменського міськрайонного суду Сумської області від 23 квітня 2024 року, у складі судді Шульги В.О., ухвалене у м. Ромни, повний текст якого складено 03 травня 2024 року,

                                                             в с т а н о в и в :

26 лютого 2024 року ОСОБА_1 , через свого представника – адвоката Стефківського В.І., звернулася з позовом до ТДВ СК «Альфа-Гарант» про відшкодування моральної шкоди, заподіяної смертю в ДТП її батька.  
Свої вимоги мотивувала тим, що 14 серпня 2023 року близько 21 год. 17 хв. неподалік с.Андріяшівка Сумської області, ОСОБА_2 керуючи автомобілем «KIA CERATO» р.н. НОМЕР_1 , здійснила наїзд на велосипедиста ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 . Внаслідок цього ДТП ОСОБА_3 від отриманих травм помер. За фактом ДТП СУ ГУНП в Сумській області внесено матеріали про вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 286 КК України, до ЭРДР за №12023200000000257, досудове розслідування у даному кримінальному провадженні триває. Вважає, що ОСОБА_2 несе цивільну відповідальність за завдання шкоди у зв`язку з використанням нею джерела підвищеної небезпеки. Станом на дату ДТП, цивільно-правова відповідальність, пов`язана з експлуатацією транспортного засобу марки «KIA CERATO», р.н. НОМЕР_1 , була застрахована у ТДВ СК «Альфа-Гарант» за договором обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів № АТ 2816172.
В результаті вищевказаного ДТП та наслідків від нього, дочка загиблого – позивачка ОСОБА_1 , зазнала моральної шкоди, тому посилаючись на вказані обставини, просила стягнути з ТДВ СК «Альфа-Гарант» на свою користь 40200 грн страхового відшкодування моральної шкоди, заподіяної смертю потерпілого та 10050 грн витрат на професійну правничу допомогу.   
Рішенням Роменського міськрайонного суду Сумської області від 23 квітня 2024 року в задоволенні позову ОСОБА_4 , який діє в інтересах ОСОБА_1 , до ТДВ СК «Альфа-Гарант», про відшкодування шкоди, заподіяної смертю, відмовлено.
В апеляційній скарзі ОСОБА_1 , посилаючись на неповне з`ясування обставин, що мають значення для справи, невідповідність висновків суду обставинам справи, порушення судом норм матеріального і процесуального права, просить рішення суду скасувати та ухвалити нове рішення про задоволення позовних вимог у повному обсязі.
У доводах апеляційної скарги зазначає, що вона, як дочка загиблого в ДТП, зазнала шкоди, яка підлягає відшкодуванню за рахунок ТДВ СК «Альфа-Гарант», яке є страховиком винного в ДТП. Вказує, що за її заявою на виплату страхового відшкодування від 28 серпня 2023 року жодне рішення про виплату відповідачем не прийняте.  
Не погоджується з відмовою суду у задоволенні позову з підстав відсутності даних про розгляд судом кримінального провадження щодо ДТП в якій загинув  ОСОБА_3 , та даних про закриття кримінального провадження або відсутність у діях потерпілого умислу чи непереборної сили. Вказує, що доведення таких фактів є обов`язком відповідача, а не позивача.
Зазначає, що обов`язок відшкодувати завдану шкоду виникає у заподіювача, коли це було наслідком дії джерела підвищеної небезпеки, незалежно від наявності вини, тому вина водія у вчиненому кримінальному правопорушенні не має правового значення для вирішення справи щодо виплати страхового відшкодування. Доводить, що наявність чи відсутність кінцевого рішення у кримінальному провадженні не має жодного правового значення для виплати страхового відшкодування. 
Відзив на апеляційну скаргу відповідачем не подано.
Відповідно до ч. 1 ст. 368 ЦПК України, справа розглядається судом апеляційної інстанції за правилами, встановленими для розгляду справи в порядку спрощеного позовного провадження, з особливостями, встановленими главою I розділу V ЦПК України.
Згідно з ч. 1 ст. 369 ЦПК України, апеляційні скарги на рішення суду у справах з ціною позову менше тридцяти розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, крім тих, які не підлягають розгляду в порядку спрощеного позовного провадження, розглядаються судом апеляційної інстанції без повідомлення учасників справи.
Відповідно до ч. 13 ст. 7 ЦПК України, розгляд справи здійснюється в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами, якщо цим Кодексом не передбачено повідомлення учасників справи. У такому випадку судове засідання не проводиться.
Враховуючи те, що ціна позову не перевищує тридцяти розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, розгляд справи здійснено в порядку письмового провадження, без повідомлення учасників справи. 
Дослідивши матеріали справи, перевіривши законність та обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги, вимог та підстав позову, заявлених в суді першої інстанції, колегія суддів апеляційного суду вважає, що апеляційна скарга задоволенню не підлягає з таких підстав.
Відповідно до ч. 1 ст. 375 ЦПК України, апеляційний суд залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.
Судом першої інстанції встановлено, що відповідно до свідоцтва про смерть серії НОМЕР_2 , виданого 17.08.2023 року виконавчим комітетом Андріяшівської сільської ради Роменського району Сумської області, ОСОБА_3 ІНФОРМАЦІЯ_1 , помер ІНФОРМАЦІЯ_2 у віці 60 років (а.с. 9зв.).
Із лікарського свідоцтва про смерть № 139 від 15.08.2023 року виданого лікарем судово-медичним експертом ОСОБА_5 , вбачається, що ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , помер ІНФОРМАЦІЯ_2 , смерть настала в наслідок нещасного випадку поза виробництвом на автодорозі в с. Андріяшівка. Також вказано, що велосипедист травмований при зіткненні з легковим автомобілем, вантажним автомобілем типу «пікап» чи автофургоном (а.с. 10).
Із повідомлення про дорожньо-транспортну пригоду вбачається, що 28.08.2023 року, представник адвокатського об`єднання «Автопоміч України» адвокат Лозинський Д.С., повідомив ТДВ СК «Альфа –Гарант» про дорожньо-транспортну пригоду, яка сталася 14.08.2023 року о 21:17 в Сумській обл., неподалік с. Андріяшівка, в якій автомобіль марки «КІА CERATO» р.н. НОМЕР_1 , під керуванням водія ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , допустив наїзд на велосипедиста ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 . Внаслідок даної ДТП ОСОБА_3 від отриманих травм загинув (а.с. 11).
28.08.2023 року представником ОСОБА_1 – адвокатом Лозинським Д.С., в ТДВ СК «Альфа-Гарант» направлено заяву на виплату страхового відшкодування шкоди заподіяної в ДТП , а саме: здійснення страхового відшкодування пов`язаного із моральною шкодою в сумі 40200,00 (1/2 частки, що належить доньці загиблого) (а.с. 11зв.).
Аналогічна заява на виплату страхового відшкодування 28.08.2023 року була подана представником ОСОБА_6 до ТДВ СК «Альфа –Гарант» в якій він просить здійснити відшкодування шкоди заподіяної в результаті ДТП, а саме моральної шкоди в сумі 40200,00 (1/2 частки, що належить сину загиблого) (а.с.12).
Як вбачається з рекомендованого повідомлення про вручення поштового відправлення, виплату поштового переказу АО «Автопоміч» в інт. Оникієнко направили СК «Альфа Гарант» 28.08.2023 р. лист який був отриманий адресатом 31.08.2023 року (а.с. 12зв.).
Із витягу з ЄРДР №12023200000000257 вбачається що 15.08.2023 року до ЄРДР було внесено заяву про кримінальне правопорушення, передбачене ч. 2 ст. 286 КК України, вчинене за наступних обставин: 14.08.2023 близько 21 гад. 15 хв. ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , керуючи автомобілем «КІА СЕRАТО», н.з. НОМЕР_1 , по автодорозі Р-60 у напрямку м. Ромни, під час руху вул. Київська в с. Андріяшівка Роменського району, Сумської області, неподалік від буд. № 143, допустила наїзд на велосипедиста ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який рухався на велосипеді «Україна» в попутному з автомобілем напрямку. Від отриманих внаслідок ДТП тілесних ушкоджень велосипедист ОСОБА_3 помер на місці пригоди (а.с. 13).
Відповідно до висновку експерта №126 від 15.08.2023 року виданого Роменським районним відділенням судово-медичної експертизи на підставі даних судово-медичної експертизи трупа гр. ОСОБА_3 , 1962 р.н., приймаючи до уваги обставини справи та дані додаткових лабораторних досліджень, лікар судово – медичний експерт прийшов до наступних висновків: 1.(3.1) При судово-медичному дослідженні трупа гр. ОСОБА_3 , 1962 р.н., виявлено:1.1 Відкрита черепно-мозкова травма: дві забійні рани тім`яної ділянки; крововиливи в м`які тканини голови; субарахноїдальні крововиливи мозочка; забій мозочка. 1.2 Множинні садна лобної ділянки. 1.3 Синець в ділянці кінчика носа, на фоні яких садна. 1.4 Синець в ділянці правої поверхні шиї, з переходом на передню поверхню у верхньому та середньому відділах, на фоні якого множинні садна, направлені спереду назад дещо знизу догори. 1.5 Садна в проекції нижнього відділу передньої поверхні шиї з переходом в ділянку грудини, направлені знизу догори справа наліво; в цій ділянці визначаються дрібні частинки, схожі на скло. 1.6 Множинні садна в ділянці тулуба по передній поверхні, направлені зліва направо. 1.7 Садна в правій лопатковій ділянці, направлені справа наліво дещо зверху вниз. 1.8 В правій лопатковій та правій підлопатковій ділянках множинні лінійні садна, які зливаються, направлені зверху вниз. 1.9 Аналогічного характеру садна розташовані в лівій підлопатковій та хребтовій ділянках з переходом на ліву поперекову ділянку. 1.10 В лівій надлопатковій ділянці, з переходом на лопаткову, два садна, направлені зліва направо та знизу вверх. 1.11 В лівій лопатковій та підлопатковій ділянках, з переходом на ліву бокову поверхню грудної клітки, садно, направлене зліва направо знизу догори, орієнтоване на 11 та 5 годин умовного циферблату годинника. 1.12 Множинні садна в крижовій ділянці, направлені знизу вверх. 1.13 по одному синцю в ділянках внутрішніх нижніх квадрантів обох сідниць. 1.14 Закрита травма грудної клітки: крововиливи в м`які тканини грудної клітки; згинальні переломи ребер (правих по передній пахвовій лінії - 1,7, по середній пахвовій лінії - 2-6; лівих по передній пахвовій лінії - 3-10, по задній пахвовій лінії - 1,2) з крововиливами в товщу. 1.15 Синець по заднє-зовнішній поверхні проекції правого ліктьового суглоба на фоні якого три смугастих садна. 1.16 Закритий перелом суглобової поверхні правої плечової кістки зі зміщенням дозаду та крововиливом в товщу м`яких тканин. 1.17 Множинні садна по задній поверхні лівого передпліччя у нижній третині та в проекції п`ясткових кісток по тильній поверхні кисті. 1.18 Синець по зовнішній та задній поверхнях правої гомілки у середній та нижній третинах. 1.19 По тильній поверхні правої стопи з переходом на внутрішню та підошовну поверхні та 1-3 пальці, синець. 1.20 Закритий перелом діафіза правої великогомілкової кістки з утворенням фрагмента, лінії переломів проходять косопоперечно ззаду наперед зверху вниз та дещо зліва направо зі зміщенням нижньої частини фрагмента допереду та трохи вправо. 1.21 Множинні садна в проекції лівого колінного суглоба по передній поверхні. 1.22 Синець по внутрішній поверхні лівої гомілки в середній третині. 1.23 Відкритий перелом нижньої третини діафіза лівої великогомілкової кістки: рвана рана по внутрішній поверхні лівої гомілки у нижній третині з переходом на задню поверхню, лінія перелому проходить косопоперечно ззаду наперед зліва направо зі зміщенням проксимальної частини попереду та вправо; крововиливи в м`які тканини. 1.24 Фрагментований перелом нижньої третини малогомілкової кістки з крововиливом в м`які тканини. Вказані тілесні ушкодження мають морфологічні ознаки прижиттєвого походження і могли утворилися в швидкій послідовності незадовго до настання смерті, від дії тупого предмета (тупих предметів), ушкодження у вигляді відкритої черепно-мозкової травми, закритої травми грудної клітки, переломів кісток кінцівок за механізмом удару; садна за механізмом ковзання тертя, синці та крововиливи за механізмом удару, стиску або удару-стиску. Вказані тілесні ушкодження характерні для всіх фаз травмування, внаслідок автомобільної травми, а саме: при зіткненні людини з автомобілем, що рухається. Все вище перераховане підтверджується виявленими переломами кісток нижніх кінцівок, множинними саднами, які проходять в різних напрямках, тупою поєднаною травмою тіла. 2.(3.2) Смерть гр. ОСОБА_3 , 1962 р.н. настала внаслідок тупої поєднаної травми тіла, яка проявилась у вигляді відкритої черепно-мозкової травми та переломів великогомілкових кісток, що підтверджується наявністю вищеописаних ушкоджень та механізмом їх утворення. 3.(3.1, 3.2) Тілесне ушкодження у вигляді поєднаної травми, кожне окремо, має ознаки тяжкого тілесного ушкодження за критерієм небезпеки для життя (згідно п.п. 2.1.1-а, 2.1.3. б, в, о «Правил судово-медичного визначення ступеня тяжкості тілесних ушкоджень», затверджених Наказом №6 МОЗ України від 17.01.1995 р.) та має прямий причинний зв`язок зі настанням смерті. Враховуючи механізм їх утворення, не виключено, що вони можуть знаходитися «...в прямому причинному зв`язку з подію ДТП...». Тілесні ушкодження у вигляді закритої травми грудної клітки, переломо- вивиху правої плечової кістки та фрагментованому перелому малогомілкової кістки, кожне окремо, мають ознаки тілесних ушкоджень середньої тяжкості (згідно п.п. 2.2.1 .а, в та 2.2.2. «Правил судово- медичного визначення ступеня тяжкості тілесних ушкоджень», затверджених Наказом №6 МОЗ України від 17.01.1995 р.). Тілесні ушкодження у вигляді саден, синців та крововиливів, кожне окремо, мають ознаки легких тілесних ушкоджень (згідно п.п. 2.3.2.6 та 2.3.5. «Правил судово- медичного визначення ступеня тяжкості тілесних ушкоджень», затверджених Наказом №6 МОЗ України від 17.01.1995р.). 4.(3.3.) При судово-токсикологічному дослідженні виявлений у крові етиловий спирт. Концентрація етилового спирту у крові - 2,82 проміле. Згідно методичних рекомендацій «Судово-медична Діагностика смертельних отруєнь етиловим алкоголем» (Київ - 2004 р.) наявність етанолу у крові у концентрації 2,5 проміле і вище, стосовно живої особи, трактується, як сильне алкогольне сп`яніння (а.с.13зв.-17).
Згідно роздруківки перевірки чинності полісу внутрішнього страхування – Поліс № АТ 2816172, відповідно до якого транспортний засіб КІА СЕRАТО, н.з. НОМЕР_1 , був застрахований в ТДВ СК «Альфа-Гарант» є діючим станом на 14.08.2023 року (а.с.17зв.).
Листом Роменського відділу ДРАЦС у Роменському районі Сумської області АО «Автопоміч України» адвокату Лозинському Д.С. повідомлено, про наявність актового запису про смерть ОСОБА_7 , 1930 р.н, №1 від 20.01.1971 року, складеного виконавчим комітетом Новогребельської сільської ради Роменського району Сумської області, який помер ІНФОРМАЦІЯ_4 , про наявність актового запису про смерть ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , №02 від 05.04.2009 року, складеного виконавчим комітетом Новогребельської сільської ради Роменського району Сумської області, яка померла ІНФОРМАЦІЯ_6 . Та одночасно доведено до відому про відсутність актового запису про шлюб та про розірвання шлюбу ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 (а.с. 9).
Відповідно до свідоцтва про народження серії НОМЕР_3 , виданого Новогребельською с/радою Роменського району Сумської області, « ОСОБА_9 » народилась ІНФОРМАЦІЯ_7 в с. Голінка Роменського району Сумської обл. та її батьками в свідоцтві вказано « ОСОБА_10 » та « ОСОБА_11 ». Записи виконано російською мовою (а.с.18).
Із свідоцтва про народження серії НОМЕР_4 , виданого виконавчим комітетом Новогребельської сільської ради Роменського району Сумської області, вбачається, що ОСОБА_6 народився ІНФОРМАЦІЯ_8 в с. Голінка Роменського району Сумської обл. та його батьками в свідоцтві вказано ОСОБА_3 та ОСОБА_11 (а.с.18зв.).
Відмовляючи у задоволенні позовних вимог, суд першої інстанції виходив з того, що позивачем не надано суду підтвердження того, що станом на момент звернення до суду, або станом на день розгляду справи судом, кримінальне провадження щодо ДТП, в якому загинув ОСОБА_3 , не спрямоване до суду і не перебуває на розгляді. Також позивач не надав рішення органу досудового розслідування щодо закриття кримінального провадження або відповідного рішення суду, яким би було встановлено відсутність в діях потерпілого умислу, або ж непереборної сили. Страхова компанія не відмовила позивачу у виплаті страхового відшкодування, а лише призупинила таку виплату, а тому суд не встановив порушення прав позивача.
Колегія суддів апеляційного суду вважає, що такий висновок узгоджується з матеріалами справи та вимогами закону.
Згідно зі ст. 23 ЦК України особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав. Моральна шкода полягає: у фізичному болю та стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку з каліцтвом або іншим ушкодженням здоров`я; у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку з протиправною поведінкою щодо неї самої, членів її сім`ї чи близьких родичів; у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку із знищенням чи пошкодженням її майна; у приниженні честі та гідності фізичної особи, а також ділової репутації фізичної або юридичної особи. Якщо інше не встановлено законом, моральна шкода відшкодовується грошовими коштами, іншим майном або в інший спосіб. Розмір грошового відшкодування моральної шкоди визначається судом залежно від характеру правопорушення, глибини фізичних та душевних страждань, погіршення здібностей потерпілого або позбавлення його можливості їх реалізації, ступеня вини особи, яка завдала моральної шкоди, якщо вина є підставою для відшкодування, а також з урахуванням інших обставин, які мають істотне значення. 
При визначенні розміру відшкодування враховуються вимоги розумності і справедливості. Моральна шкода відшкодовується незалежно від майнової шкоди, яка підлягає відшкодуванню, та не пов`язана з розміром цього відшкодування. Моральна шкода відшкодовується одноразово, якщо інше не встановлено договором або законом.
При вирішенні спору про відшкодування моральної шкоди обов`язковому з`ясуванню підлягають: наявність такої шкоди, протиправність діяння її заподіювача, наявність причинного зв`язку між шкодою і протиправним діянням заподіювача та вини останнього в її заподіянні. Суд, зокрема, повинен з`ясувати, чим підтверджується факт заподіяння позивачеві моральних чи фізичних страждань або втрат немайнового характеру, за яких обставин чи якими діями (бездіяльністю) вони заподіяні, в якій грошовій сумі чи в якій матеріальній формі позивач оцінює заподіяну йому шкоду та чим він при цьому керувався, а також інші обставини, що мають значення для вирішення спору.
Відповідно до ч. 1 ст. 1167 ЦК України моральна шкода, завдана фізичній або юридичній особі неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю, відшкодовується особою, яка її завдала, за наявності її вини.
Згідно з п. 1 ч. 2 ст. 1167 ЦК України моральна шкода відшкодовується незалежно від вини органу державної влади, органу влади Автономної Республіки Крим, органу місцевого самоврядування, фізичної або юридичної особи, яка її завдала, якщо шкоди завдано каліцтвом, іншим ушкодженням здоров`я або смертю фізичної особи внаслідок дії джерела підвищеної небезпеки.
Відповідно до ст. 1187 ЦК України шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об`єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку.
Частиною 5 ст. 1187 ЦК України особа, яка здійснює діяльність, що є джерелом підвищеної небезпеки, відповідає за завдану шкоду, якщо вона не доведе, що шкоди було завдано внаслідок непереборної сили або умислу потерпілого.
Згідно з ч. 2 ст. 1168 ЦК України моральна шкода, завдана смертю фізичної особи, відшкодовується її чоловікові (дружині), батькам (усиновлювачам), дітям (усиновленим), а також особам, які проживали з нею однією сім`єю.
Згідно ст. 1 Закону України «Про страхування» страхування – це вид цивільно-правових відносин щодо захисту майнових інтересів фізичних та юридичних осіб у разі настання певних подій (страхових випадків), визначених договором страхування або чинним законодавством, за рахунок грошових фондів, що формуються шляхом сплати фізичними особами та юридичними особами страхових платежів (страхових внесків, страхових премій) та доходів від розміщення коштів цих фондів.
Частиною 2 ст. 999 ЦК України, визначено що до відносин, що випливають із обов`язкового страхування, застосовуються положення цього Кодексу, якщо інше не встановлено актами цивільного законодавства.
Згідно п. 2.1. ст. 2 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» відносини у сфері обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів регулюються Конституцією України, Цивільним кодексом України, Законом України «Про страхування», цим та іншими законами України і нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до них. Якщо норми цього Закону передбачають інше, ніж положення інших актів цивільного законодавства України, то застосовуються норми цього Закону.
Отже, у спорах пов`язаних із відшкодуванням шкоди за договорами обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів норми Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» є спеціальними.
Види обов`язкового страхування в Україні визначені у статті 7 Закону України «Про страхування». До них пункт 9 частини першої вказаної статті відносить страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів. Відносини у цій сфері регламентує, зокрема Закон України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів».
Відповідно до п. 27.3. ст. 27 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» Страховик (у випадках, передбачених підпунктами «г» і «ґ» пункту 41.1 та підпунктом «в» пункту 41.2 статті 41 цього Закону, - МТСБУ) відшкодовує моральну шкоду, заподіяну смертю фізичної особи, її чоловіку (дружині), батькам (усиновлювачам) та дітям (усиновленим). Загальний розмір такого страхового відшкодування (регламентної виплати) цим особам стосовно одного померлого становить 12 мінімальних заробітних плат у місячному розмірі, встановлених законодавством на день настання страхового випадку, і виплачується рівними частинами.
Згідно п. 35.1. ст. 35 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» для отримання страхового відшкодування потерпілий чи інша особа, яка має право на отримання відшкодування, протягом 30 днів з дня подання повідомлення про дорожньо-транспортну пригоду подає страховику (у випадках, передбачених статтею 41 цього Закону, - МТСБУ) заяву про страхове відшкодування. У цій заяві має міститися, зокрема зміст майнової вимоги заявника щодо відшкодування заподіяної шкоди та відомості (за наявності), що її підтверджують.        
Колегія суддів відхиляє доводи апеляційної скарги.
На момент ДТП цивільно-правова відповідальність ОСОБА_2 була застрахована ТДВ СК «Альфа-Гарант» (приватне) відповідно до полісу № АТ 2816172, однак виплата нарахованого за зверненням позивачки страхового відшкодування, призупинена до набрання законної сили вироком суду відносно ОСОБА_2 . 
Стосовно доводів апеляційної скарги про те, що наявність чи відсутність кінцевого рішення у кримінальному провадженні не має правового значення для виплати страхового відшкодування, апеляційний суд зазначає, що стягнення із страхової компанії будь-якої шкоди до визнання її страхувальника винним у ДТП, є не можливим та суперечить чинному законодавству.
Колегія суддів вважає обґрунтованим висновок суду першої інстанції про те, що до отримання рішення органу досудового розслідування про закриття кримінального провадження чи відповідного рішення суду, яким буде встановлено відсутність в діях потерпілого умислу, або ж непереборної сили. 
За встановлених обставин, апеляційний суд погоджується із висновком суду першої інстанції про передчасність позову, оскільки страховою компанією рішення про відмову у виплаті страхового відшкодування моральної шкоди не приймалося, а лише призупинено строк його виплати, тому не має порушення прав позивача. Відповідач погоджується з розміром шкоди, заявленим позивачем, але пропонує з посиланням на вимоги Закону «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» дочекатися завершення розгляду кримінальної справи.
Таким чином колегія суддів вважає, що доводи апеляційної скарги не спростовують висновків суду і не містять нових даних, які б давали підстави для скасування чи зміни постановленого рішення. Правильно встановивши фактичні обставини справи, суд першої інстанції ухвалив рішення з додержанням норм матеріального та процесуального права, а тому апеляційну скаргу необхідно відхилити.  
Враховуючи те, що справа є малозначною (п. 1 ч. 6 ст. 19 ЦПК України), відповідно до приписів п. 2 ч. 3 ст. 389 ЦПК України, постанова не підлягає касаційному оскарженню.
Керуючись ст. ст. 367, 368, 369, 374, 375, 381- 384, 389  ЦПК України, апеляційний суд
                                                                    у х в а л и в:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення.
Рішення Роменського міськрайонного суду Сумської області від 23 квітня 2024 року залишити без змін. 
Постанова набирає законної сили з дня її ухвалення і оскарженню в касаційному порядку не підлягає. 

Головуючий -  	В. І. Криворотенко	

Судді:                                                                                        Ю. О. Філонова 

                                                                                                   В. Ю. Рунов