ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

30 липня 2025 р. 	Справа № 520/4746/25	
Другий апеляційний адміністративний суд у складі колегії:
Головуючого судді: Бегунца А.О.,
Суддів: Калиновського В.А. ,  Русанової В.Б. ,
розглянувши в порядку письмового провадження у приміщенні Другого апеляційного адміністративного суду адміністративну справу за апеляційною скаргою Товариства з обмеженою відповідальністю виробничо-комерційне підприємство "K.I.T. LTD" на рішення Харківського окружного адміністративного суду від 23.04.2025, головуючий суддя І інстанції: Григоров Д.В., майдан Свободи, 6, м. Харків, 61022, повний текст складено 23.04.25  по справі № 520/4746/25
за позовом                 Товариства з обмеженою відповідальністю виробничо-комерційне підприємство "K.I.T. LTD"  
до                 ГУ ДПС у Харківській області                         
про визнання протиправним та скасування податкового повідомлення-рішення,
ВСТАНОВИВ:
Позивач Товариство з обмеженою відповідальністю виробничо-комерційне підприємство "K.I.T. LTD" звернулося до Харківського окружного адміністративного суду з адміністративним позовом до ГУ ДПС у Харківській області, в якому просив:
- визнати протиправним та скасувати податкове повідомлення рішення Головного управління ДПС у Харківській області № 00/3438/0416 від 27.01.2025.
          В обгрунтування заявлених позовних вимог зазначено, що оскаржуване податкове повідомлення-рішення ухвалено в зв`язку з висновком контролюючого органу  про  порушення позивачем  термінів  реєстрації  в  ЄРПН   податкових  накладних. Позивач вважає такий висновок  протиправним, а ухвалене з його урахуванням  податкове повідомлення-рішення  таким, що порушує права позивача. Позивач посилався на те, що можливість  реєстрації  податкових  накладних  була  "закрита"  для  позивача   контролюючим органом  14.11.2024,  коли  ТОВ  ВКП  "К.І.Т.LTD"  отримало  Рішення про  відповідність  платника  податку  на  додану  вартість  критеріям  ризиковості платника податку № 36528. З  цього  часу  будь-яка  реєстрація  податкових  накладних  для  позивача стала  неможливою. Позивач зазначив, що  30.11.2024 ТОВ  ВКП  "К.І.Т.LTD"  направило  лист-пояснення  про господарську  діяльність  ТОВ  ВКП  "К.І.Т.LTD"  та  надало  первинні  документи,  на підставі  яких  06.12.2024  Комісією  регіонального  рівня   прийняте Рішення про невідповідність платника податку на додану вартість критеріям ризиковості платника податку  №  39007.  Одразу  після  прийняття  цього  рішення  перелічені  в  акті  податкові накладні надані для реєстрації в ЄРПН.
Рішенням Харківського окружного адміністративного суду від 23.04.2025 у задоволенні позовних вимог відмовлено.
Не погодившись з вказаним рішенням, позивачем подано апеляційну скаргу, в якій, вказуючи на порушення норм права та невідповідність висновків суду першої інстанції обставинам справи, просить рішення Харківського окружного адміністративного суду від 23.04.2025 скасувати та ухвалити нове рішення, яким позовні вимоги задовольнити в повному обсязі.
В обгрунтування вимог апеляційної скарги зазначено, що оскільки можливість реєстрації податкових накладних була закрита для ТОВ ВКП  "К.І.Т.LTD" на підставі рішення податкового органу від 14.11.2024, відтак з цього часу будь-яка реєстрація податкових накладних стала неможлива. При цьому, судом першої інстанції не враховано, що оскільки 06.12.2024 Комісією регіонального рівня прийнято рішення про невідповідність платника податку на додану вартість критеріям ризиковості платника податку №39007, всі податкові накладні за цей період були зареєстровані.
Відповідно до відзиву на апеляційну скаргу, ГУ ДПС у Харківській області зазначено, що посилання позивача на неможливість реєстрації податкових накладних у зв`язку з віднесенням його до критерію ризиковості є помилковим, оскільки віднесення платника до такого критерію не звільняє платника від обов`язку щодо своєчасності реєстрації інших накладних в ЄРПН. При цьому, будь-яких заяв та документів, що підтверджують неможливість виконання свого податкового обов`язку, відповідно до п. 69 підр. 10 розд. ХХ Кодексу, позивач не надавав.  
Відповідно до п. 3 ч. 1 ст. 311 КАС України, суд апеляційної інстанції може розглянути справу без повідомлення учасників справи (в порядку письмового провадження) за наявними у справі матеріалами, якщо справу може бути вирішено на підставі наявних у ній доказів, у разі подання апеляційної скарги на рішення суду першої інстанції, які ухвалені в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін (у порядку письмового провадження).
Заслухавши доповідь судді-доповідача, перевіривши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, колегія суддів дійшла до висновку, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню, з наступних підстав.
Матеріалами справи підтверджено, що в грудні 2024 року фахівцями ГУ  ДПС  у Харківській області  проведено  камеральну  перевірку  ТОВ  ВКП  "K.I.T.LTD"  щодо своєчасності  реєстрації  податкових  накладних  в  Єдиному  реєстрі  податкових накладних,  за  результатами  якої  складено  акт  від 20.12.2024 №29948/20-40-04-16-03/30290694.
Перевіркою встановлено  порушення  позивачем  граничних  строків  реєстрації податкових  накладних  в  ЄРПН,  визначених  п.201. 10  ст. 201,  п.  п.  89,  90  підрозділу  2 розділу  ХХ  Податкового  кодексу  України  (далі  ПК  України),  складених  за  період листопад  2024  року,  які  зареєстровані  в  ЄРПН  з  порушенням  граничних  строків, визначених  законодавством.
На підставі розгляду вказаного акту перевірки контролюючим органом прийнято податкове повідомлення-рішення № 00/3438/0416 від 27.01.2025, згідно якого до позивача застосовано штраф в розмірі 57780,00 грн. за порушення граничних строків реєстрації в ЄРПН податкових накладних, визначених ст. 201 ПК України,  згідно п. 120-1.1 ст. 120-1 розділу ІІ, п. 89 підрозділу ІІ розділу ХХ, п. 90 підрозділу ІІ розділу ХХ ПК України. 
Не погодившись із вказаним податковим повідомленням-рішенням, позивач звернувся до суду з вказаним позовом.
Відмовляючи у задоволенні позовних вимог, суд першої інстанції виходив з їз необгрунтованості.
Колегія суддів погоджується з вказаним висновком суду першої інстанції, враховуючи наступне.   
Відповідно до ч. 2 ст. 19 Конституції України, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.
Згідно із пп. 14.1.60 п. 14.1 ст. 14 Податкового кодексу України (в подальшому ПК України), єдиний реєстр податкових накладних (далі - ЄРПН) є реєстр відомостей щодо податкових накладних та розрахунків коригування, що ведеться центральним органом виконавчої влади, що реалізує державну податкову та митну політику, в електронному вигляді згідно з наданими платниками податку на додану вартість електронними документами.
Відповідно до пп.16.1.2,16.1.3 п. 16.1 ст. 16 ПК України, платник податків зобов`язаний вести в установленому порядку облік доходів і витрат, складати звітність, що стосується обчислення і сплати податків та зборів, подавати до контролюючих органів у порядку, встановленому податковим та митним законодавством, декларації, звітність та інші документи, пов`язані з обчисленням і сплатою податків та зборів.
Згідно із п. 201.1 ст. 201 ПК України, платник податку зобов`язаний скласти податкову накладну в електронній формі з дотриманням умови щодо реєстрації у порядку, визначеному законодавством, електронного підпису уповноваженої платником особи та зареєструвати її в Єдиному реєстрі податкових накладних у встановлений цим Кодексом термін. Абзацами 1, 4 пункту 201.10 статті 201 ПК України передбачено, що при здійсненні операцій з постачання товарів/послуг платник податку - продавець товарів/послуг зобов`язаний в установлені терміни скласти податкову накладну, зареєструвати її в Єдиному реєстрі податкових накладних та надати покупцю за його вимогою. Податкові накладні, які не надаються покупцю, а також податкові накладні, складені за операціями з постачання товарів/послуг, які звільнені від оподаткування, підлягають реєстрації в Єдиному реєстрі податкових накладних.
Відповідно до п. 3 Порядку ведення Єдиного реєстру податкових накладних, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 29.12.2010 р. № 1246, реєстрації підлягають податкові накладні та/або розрахунки коригування (у тому числі ті, що не видаються отримувачу (покупцю) товарів (послуг) та залишаються у їх постачальника (продавця); складені під час отримання послуг від нерезидента, місцем постачання яких визначено митну територію України; складені в межах виконання угод про розподіл продукції; складені за операціями з постачання товарів (послуг), які звільнені від оподаткування) незалежно від суми податку на додану вартість, зазначеної в одній податковій накладній та/або розрахунку коригування.
Реєстрація податкових накладних/розрахунків коригування до податкових накладних у ЄРПН здійснюється платником ПДВ не пізніше календарного дня, передбаченого п. 201.10 ст. 201 ПК України в залежності від періоду складання податкової накладної/розрахунку коригування до податкової накладної, а саме: для податкових накладних/розрахунків коригування до податкових накладних, складених з 1 по 15 календарний день (включно) календарного місяця, - до останнього дня (включно) календарного місяця, в якому вони складені для податкових накладних/розрахунків коригування до податкових накладних, складених з 16 по останній календарний день (включно) календарного місяця, - до 15 календарного дня (включно) календарного місяця, наступного за місяцем, в якому вони складені; для  розрахунків  коригування,  складених  постачальником  товарів/послуг  до податкової  накладної,  що  складена  на  отримувача  -  платника  податку,  в  яких передбачається  зменшення  суми  компенсації  вартості  товарів/послуг  їх постачальнику,  -  протягом  15  календарних  днів  з  дня  отримання  такого розрахунку коригування до податкової накладної отримувачем (покупцем).
Згідно правових висновків   постанови  Верховного  Суду  від 30.01.2024  у  справі  №280/4484/23  та  постанови  Верховного  Суду  від 06.02.2024  у  справі  №  160/10740/23,  податкове  правопорушення за  несвоєчасну  реєстрацію  податкової  накладної  є  вчиненим  із  моменту  закінчення граничного  терміну  реєстрації  податкової  накладної,  передбаченої  пунктом  201.10 статті  201  Податкового  кодексу  України.  Строк  затримки реєстрації  має  правове  значення  для  визначення  розміру  штрафної  санкції,  а  не  для його кваліфікації.
Статтею 120-1 ПК України встановлена відповідальність платників податків за порушення строків реєстрації податкової накладної та/або розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних та допущення помилок при зазначенні обов`язкових реквізитів податкової накладної.
Згідно із п.120-1.1ст.120 ПК України, порушення платниками податку на додану вартість граничного строку, передбаченого статтею 201 цього Кодексу, для реєстрації податкової накладної та/або розрахунку коригування до такої податкової накладної в Єдиному реєстрі податкових накладних (крім податкової накладної/розрахунку коригування, складеної на операції з постачання товарів/послуг, що звільняються від оподаткування податком на додану вартість; податкової накладної/розрахунку коригування, складеної на операції, що оподатковуються за нульовою ставкою; податкової накладної, складеної відповідно до пункту198.5 статті 198цьогоКодексуу разі здійснення операцій, визначених підпунктами "а" - "г" цього пункту, та розрахунку коригування, складеного до такої податкової накладної; податкової накладної, складеної відповідно до статті 199 цього Кодексу, та розрахунку коригування, складеного до такої податкової накладної; податкової накладної, складеної відповідно до абзацу одинадцятого пункту201.4 статті 201 цього Кодексу, та розрахунку коригування, складеного до такої податкової накладної) тягне за собою накладення на платника податку на додану вартість, на якого відповідно до вимог статей192 і 201цього Кодексу покладено обов`язок щодо такої реєстрації, штрафу в розмірі: 10 відсотків суми податку на додану вартість, зазначеної в таких податкових накладних/розрахунках коригування, - у разі порушення строку реєстрації до 15 календарних днів; 20 відсотків суми податку на додану вартість, зазначеної в таких податкових накладних/розрахунках коригування, - у разі порушення строку реєстрації від 16 до 30 календарних днів; 30 відсотків суми податку на додану вартість, зазначеної в таких податкових накладних/розрахунках коригування, - у разі порушення строку реєстрації від 31 до 60 календарних днів; 40 відсотків суми податку на додану вартість, зазначеної в таких податкових накладних/розрахунках коригування, - у разі порушення строку реєстрації від 61 до 365 календарних днів; 50 відсотків суми податку на додану вартість, зазначеної в таких податкових накладних/розрахунках коригування, - у разі порушення строку реєстрації на 366 і більше календарних днів.
Отже, податкове правопорушення за несвоєчасну реєстрацію податкової накладної є вчиненим із моменту закінчення граничного терміну реєстрації податкової накладної, передбаченого пунктом 201.10 статті 201 ПК України. Строк затримки реєстрації має правове значення для визначення розміру штрафної санкції, а не для його кваліфікації.
Відповідно до ч. 1 ст. 308 КАС України, суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.
В апеляційній скарзі позивач вказує, що унеможливлення реєстрації податкових накладних виникло у звязку з наявністю рішення податкового органу від 14.11.2024 про відповідність платника податків критеріям ризиковості, тобто свідчить про відсутність вини ТОВ  ВКП  "K.I.T.LTD".
З цього приводу, колегія суддів зазначає, що  згідно вимог податкового законодавства,  рішення про реєстрацію чи відмову в реєстрації податкової накладної приймається контролюючим органом на підставі документів, які надає платник податків на розгляд відповідної комісії. При цьому, якщо, на думку контролюючого органу, порушення податкового законодавства відсутні, комісія приймає рішення про реєстрацію податкової накладної в ЄРПН. Якщо за результатами автоматизованого моніторингу баз податкових даних платник ПДВ відповідає хоча б одному критерію ризиковості платника ПДВ, реєстрація податкової накладної може бути зупинена відповідно до п. 6 Порядку зупинення реєстрації ПН/РК в ЄРПН, затвердженого постановою КМУ від 11.12.2019 № 1165.
При цьому, реєстрація податкової накладної жодним чином не залежить від наявності рішення про відповідність платника податку критеріям ризиковості, на що вказує зміст п. 26 Порядку № 1165 та Порядку прийняття рішень про реєстрацію/відмову у реєстрації ПН/РК, затверджений наказом Мінфіну України від 12.12.2019 № 520. Єдиним джерелом прийняття рішення комісією регіонального рівня про реєстрацію або відмову в реєстрації податкової накладної в ЄРПН є письмові пояснення та документи, що подаються до комісії регіонального рівні платником податку згідно п. 5-7 Порядку № 520. 
З урахуванням наведеного, колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції, що позивач безпідставно  ставить  у  залежність  неможливість  реєстрації податкових  накладних через  прийняття контролюючим  органом  рішення  про  відповідність  позивача  критеріям ризиковості  та  у  зв`язку  з  цим  зупиненням  реєстрації  інших  податкових накладних, що не були предметом перевірки. Натомість, віднесення  платника  до  категорії  ризикових  та  зупинка  реєстрації  одних податкових накладних не звільняє платника від обов`язку щодо своєчасності реєстрації  інших  податкових  накладних  у  Єдиному  реєстрі  податкових накладних. 
Також колегія суддів враховує, що до суду першої та апеляційної інстанції не надано доказів звернення позивача  до  ГУ  ДПС  у  Харківській  області  щодо підтвердження  можливості  чи  неможливості  виконання  платником  податків обов`язків, визначених у підпункті 69.1 пункту 69 підрозділу 10 розділу XX "Перехідні положення"  ПК України  у  порядку,  визначеному  наказом  Міністерства  фінансів  України  від 29.07.2022  №  225,  зареєстрованим  у  Міністерстві  юстиції  України  25.08.2022  №967/38303. Вказаної обставини позивач не заперечує. 
Позивач зазначив, що оскільки щодо нього було прийнято рішення про відповідність Критеріям ризиковості платника податків, відтак подання до реєстрації в ЄРПН нових податкових накладних  призвело до зупинення їх реєстрації.
Так, з акту перевірки від 20.12.2024 №29948/20-40-04-16-03/30290694 встановлено, що  позивач  не  надіслав  своєчасно  на  реєстрацію  до Єдиного державного реєстру податкові накладні, вказана обставина позивачем не заперечується. 
Однак, посилання  позивача  на  неможливість  реєстрації  податкових  накладних  у зв`язку  з  віднесенням  до  критерію  ризиковості  не  може  братися  до  уваги, оскільки  згідно вимог чинного податкового законодавства,  рішення про реєстрацію чи відмову в реєстрації податкової накладної приймається контролюючим органом на підставі документів, які надає платник податків на розгляд відповідної комісії. При цьому, якщо, на думку контролюючого органу, порушення податкового законодавства відсутні, комісія приймає рішення про реєстрацію податкової накладної в ЄРПН. Якщо за результатами автоматизованого моніторингу баз податкових даних платник ПДВ відповідає хоча б одному критерію ризиковості платника ПДВ, реєстрація податкової накладної може бути зупинена відповідно до п.6 Порядку зупинення реєстрації ПН/РК в ЄРПН, затвердженого постановою КМУ від 11.12.2019р. № 1165.
При цьому, реєстрація податкової накладної жодним чином не залежить від наявності рішення про відповідність платника податку критеріям ризиковості, на що вказує зміст п. 26 Порядку № 1165 та Порядоку прийняття рішень про реєстрацію/відмову у реєстрації ПН/РК, затвердженого наказом Мінфіну України від 12.12.2019 № 520. Єдиним джерелом прийняття рішення комісією регіонального рівня про реєстрацію або відмову в реєстрації податкової накладної в ЄРПН є письмові пояснення та документи, що подаються до комісії регіонального рівні платником податку згідно п. 5-7 Порядку № 520. 
Отже, колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції, що позивач безпідставно  ставить  у  залежність  неможливість  реєстрації податкових  накладних через  прийняття контролюючим  органом  рішення  про  відповідність  позивача  критеріям ризиковості  та  у  зв`язку  з  цим  зупиненням  реєстрації  інших  податкових накладних, що не були предметом перевірки. Натомість, віднесення  платника  до  категорії  ризикових  та  зупинка  реєстрації  одних податкових накладних не звільняє платника від обов`язку щодо своєчасності реєстрації  інших  податкових  накладних  у  Єдиному  реєстрі  податкових накладних. 
Відповідно до ч. 1 ст. 77 Кодексу адміністративного судочинства України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.
Згідно з ч. 2 ст.77 Кодексу адміністративного судочинства України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.
З урахування наведеного, колегія суддів приходить до висновку, що суд першої інстанції в повному обсязі дослідив положення нормативних актів, що регулюють спірні правовідносини та дійшов вірного висновку про відмову у  позовні вимог.
Відповідно до ч. 1 ст. 308 КАС України, суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.
Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 315 КАС України, за наслідками розгляду апеляційної скарги на судове рішення суду першої інстанції суд апеляційної інстанції має право залишити апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін.
Згідно із ст. 316 КАС України, суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального та процесуального права.
Таким чином, колегія суддів, переглянувши рішення суду першої інстанції, дійшла висновку, що при прийнятті рішення, суд першої інстанції дійшов вичерпних юридичних висновків щодо встановлення обставин справи і правильно застосував до спірних правовідносин сторін норми матеріального права. 
Керуючись ст. ст. 311, 315, 321, 325 Кодексу адміністративного судочинства України, суд,-
ПОСТАНОВИВ:
Апеляційну скаргу Товариство з обмеженою відповідальністю виробничо-комерційне підприємство "K.I.T. LTD" - залишити без задоволення.
Рішення  Харківського окружного адміністративного суду від 23.04.2025 по справі № 520/4746/25 - залишити без змін. 
Постанова набирає законної сили з дати її ухвалення та не підлягає касаційному оскарженню, крім випадків, передбачених п. 2 ч. 5 ст. 328 КАС України.

Головуючий суддя 		А.О. Бегунц 	
Судді	   	В.А. Калиновський    В.Б. Русанова