Рівненський апеляційний суд
___________________________________________________________________________________________________________________________________________________________
П О С Т А Н О В А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

       20 червня 2025 року                                          м. Рівне

Справа № 558/629/24
Провадження № 33/4815/539/25

Суддя Рівненського апеляційного суду – Полюхович О.І., розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Рівне матеріали справи про адміністративне правопорушення за апеляційною скаргою захисника Мервінського В.В. в інтересах ОСОБА_1 на постанову Демидівського районного суду Рівненської області від 30 квітня 2025 року, –

ВСТАНОВИВ:

Постановою Демидівського районного суду Рівненської області від 30 квітня 2025 року ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП і призначено адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі однієї тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян – 17000,00 (сімнадцять тисяч) гривень, що підлягає зарахуванню на рахунок UA218999980313020149000017001, код виду надходжень 21081300, МФО 899998, ЄДРПОУ 38012494, отримувач коштів: ГУК у Рівненській області (21081300), банк отримувача: Казначейство України (ЕАП), з позбавленням права керування транспортними засобами строком на 1 рік.
З матеріалів справи вбачається, що 14 листопада 2024 року о 23:46 год. в с. Товпижин по вул. Набережна, 22, Дубенського району Рівненської області водій ОСОБА_1 керував транспортним засобом "SUBARU", д.н.з. НОМЕР_1 , в стані алкогольного сп`яніння. Огляд проводився на місці зупинки транспортного засобу за допомогою газоаналізатора «Alcotest Drager № 7510 (0018), що підтверджується тестом № 404 від 14.11.2024 року.
Згідно зафіксованих та роздрукованих показників алкотесту «Drager», прилад № АRND-0018, огляд водія ОСОБА_1 на стан сп`яніння проведено 14.11.2024 року о 23:54:38 год. Результат тесту – 1,45 ‰ (а.с.6).
В поданій апеляційній скарзі захисник Мервінський В.В. в інтересах ОСОБА_1 просить постанову суду скасувати та закрити провадження у справі про адміністративне правопорушення за ч.1 ст.130 КУпАП.
Вважає, що вищезазначена постанова не відповідає вимогам закону, адже була ухвалена з порушенням норм матеріального та процесуального права, оскільки у протоколі про адміністративне правопорушення серія ЕПР № 173906 від 15 листопада 2024 року зазначено, що огляд проводився на місці зупинки транспортного засобу за допомогою газоаналізатора Alkotest 7500.0018, що підтверджується тестом 404 від 14.11.2024 року, результат огляду 0.36 ‰, а вже в долучених до протоколу доказах, а саме акті огляду на стан алкогольного сп`яніння з використанням спеціальних технічних засобів результат огляду становить 1.45‰.
Зазначає, що наявність всіх вказаних вище недоліків свідчить про невідповідність протоколу про адміністративне правопорушення серії ЕПР № 173906 від 15 листопада 2024 року вимогам ст.256 КУпАП та Інструкції з оформлення матеріалів про адміністративні правопорушення в органах поліції, затвердженої Наказом Міністерства внутрішніх справ України 06.11.2015 року №1376 та Інструкції з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі затвердженою Наказом Міністерства внутрішніх справ України 07.11.2015 №1395, що унеможливлює розгляд судом справи про адміністративне правопорушення.
Також просить поновити строк на апеляційне оскарження.
Відповідно до ст.285 КУпАП, постанова оголошується негайно після закінчення розгляду справи. Копія постанови протягом трьох днів вручається або висилається особі, щодо якої її винесено.
Постанова відносно ОСОБА_1 винесена 30 квітня 2025 року без його участі (а.с.33).
Вказану постанову суду ОСОБА_1 отримав 13 травня 2025 року (а.с.37).
Апеляційна скарга подана 22 травня 2025 року .
Отже, оскільки строк на апеляційне оскарження пропущений з поважних причин, то цей строк слід поновити.
20 червня 2025 року ОСОБА_1 та його захисник Мервінський В.В. на розгляд справи до апеляційного суду не з`явилися, клопотання про відкладення розгляду справи не подавали.
Відповідно до вимог ч.4 ст.294 КУпАП, апеляційний перегляд здійснюється суддею апеляційного суду протягом двадцяти днів з дня надходження справи до суду.
Частиною 2 ст.268 КУпАП не визначено, що участь особи, яка притягається до адміністративної відповідальності за ст.130 КУпАП, є обов`язковою.
За наведених обставин, а також з метою розгляду справи в розумні строки, суд приходить до висновку про можливість розгляду справи за відсутності ОСОБА_1 та його захисника.
Перевіривши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, суд вважає, що апеляційна скарга не підлягає до задоволення з таких підстав.
Висновки суду про доведеність вини ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення ґрунтуються на сукупності зібраних в справі та досліджених в судовому засіданні достатніх та достовірних доказах, яким дана правильна юридична оцінка.
Факт керування транспортним засобом ОСОБА_1 в стані алкогольного сп`яніння при встановлених судом обставинах підтверджується: актом огляду на стан сп`яніння з використанням спеціальних технічних засобів (а.с.5), направленням на огляд водія транспортного засобу з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції (а.с.7), результатом огляду за допомогою газоаналізатора «Alcotest№7510», відповідно до якого ОСОБА_1 перебуває в стані алкогольного сп`яніння з показником 1,45 ‰ (а.с.6), відеоматеріалами з нагрудних камер працівників поліції, якими зафіксовано проходження огляду на визначення стану алкогольного сп`яніння на місці зупинки транспортного засобу (а.с.11).
Апеляційний суд звертає увагу на те, що відеозаписи з нагрудних камер працівників поліції є об`єктивними доказами, тобто такими, які процесі доказування не встановлюється від людей і не залежать від їх суб`єктивного сприйняття певних обставин.
Зазначені вище докази є узгодженими між собою та іншими доказами у справі і сумніву у своїй належності та допустимості не викликають, тому вони є належними і допустимими для використання в процесі доказування, оскільки ці докази містять у собі фактичні дані, які логічно пов`язані з тими обставинами, які підлягають доказуванню в справі та становлять предмет доказування.
Апеляційним судом не встановлено обставин, які б свідчили про упередженість дій працівників поліції стосовно ОСОБА_1 та порушень ними оформлення адміністративних матеріалів, що ставили б під сумнів його вину у вчиненні правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП.
Жодних доказів порушення законодавства працівниками поліції (висновок службового розслідування, оскарження дій, рішення суду, тощо) до апеляційної скарги додано не було.
Апеляційний суд критично відноситься до доводів апеляційної скарги про відмінність результатів огляду, зазначених в протоколі і в акті огляду на стан сп`яніння, оскільки з матеріалів справи вбачається, що до суду першої інстанції працівник поліції Харковець М.В., який склав протокол про адміністративне правопорушення, подав клопотання, в якому зазначив, що під час складання протоколу стосовно громадянина ОСОБА_1 ним було помилково вказано результат огляду на стан алкогольного сп`яніння за допомогою газоаналізатора Alkotest 7510. Працівник поліції Харковець М.В. просить вважати правильним результат огляду — 1,45 ‰, що підтверджується тестом №404 від 14.11.2024 року.
Таким чином, апеляційний суд погоджується із стороною захисту щодо некоректності показника проміле, внесеного працівником поліції до протоколу про адміністративне правопорушення, однак не вважає цю помилку такою, що спростовує винуватість ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, з огляду на обставини, викладені у протоколі про адміністративне правопорушення, клопотанні працівника поліції та матеріалах справи.
Інші доводи апеляційної скарги також не дають підстав для скасування судового рішення та не впливають на правильність висновку суду першої інстанції про винуватість ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП.
За наведених обставин, суд першої інстанції дійшов вірного висновку про наявність у діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП.
Стягнення суддею накладене з врахуванням положень ст.ст.33, 38 КУпАП в межах санкції ч.1 ст.130 КУпАП.
На думку апеляційного суду, таке стягнення буде достатньою мірою гарантувати виправлення ОСОБА_1 і попередження вчинення ним нових адміністративних правопорушень, а отже досягне мети адміністративного стягнення, передбаченої ст.23 КУпАП.
Доказів на спростування висновків місцевого суду в апеляційній скарзі не наведено, матеріалами справи не встановлено і в ході судового засідання апеляційної інстанції не здобуто.
Постанова суду є законною та обґрунтованою, а тому підстав для її скасування не вбачається.

Керуючись ст.6 ЄКПЛ, ст.294 КУпАП, суд, –

ПОСТАНОВИВ:

Поновити захиснику Мервінському В.В. строк на апеляційне оскарження.
Постанову Демидівського районного суду Рівненської області від 30 квітня 2025 року відносно ОСОБА_1 залишити без зміни, а апеляційну скаргу його захисника Мервінського В.В. – без задоволення.
Постанова набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною й оскарженню не підлягає. 

Суддя Рівненського апеляційного суду О.І.Полюхович