ЧЕРКАСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 33/821/342/25 Справа № 697/564/25 Категорія: ст.130 КУпАП	Головуючий у І інстанції Колісник Л. О.   Доповідач в апеляційній інстанції Поєдинок І. А.	

 	 	

 	 	

ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

25 липня 2025 року Суддя Черкаського апеляційного суду Поєдинок І.А., за участю  захисника Діденко К.А., розглянувши апеляційну скаргу захисника в інтересах  ОСОБА_1 на постанову Канівського міськрайонного суду Черкаської області від 20.05.2025 року, якою - 
         ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , проживає за адресою: АДРЕСА_1 , 
визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП та притягнуто його до адміністративної відповідальності у вигляді штрафу у розмірі однієї тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 17 000 (сімнадцять тисяч) гривень та одного року позбавлення права керування транспортними засобами. Стягнуто з ОСОБА_1 на користь держави судовий збір в розмірі 605 грн. 60 коп.

в с т а н о в и в :
          Відповідно до постанови суду першої інстанції,  01.03.2025 о 22:10 год. в м. Канів по вул. Золотоніській водій ОСОБА_1 керував транспортним засобом, перебуваючи в стані алкогольного сп`яніння. Огляд на стан сп`яніння проведено за допомогою алкотестеру «Драгер 6820». Результат 1,27 % проміле, тест номер 304. Від керування т.з. відсторонений, чим порушив п.2.9.а ПДР України, відповідальність за що передбачена  ч. 1 ст. 130 КУпАП.
           Постановою судді Канівського міськрайонного суду Черкаської області від 20.05.2025 року,  ОСОБА_1 , визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП та притягнуто його до адміністративної відповідальності у вигляді штрафу у розмірі однієї тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 17 000 (сімнадцять тисяч) гривень та одного року позбавлення права керування транспортними засобами. Стягнуто з ОСОБА_1 на користь держави судовий збір в розмірі 605 грн. 60 коп.      
           Не погоджуючись з постановою суду першої інстанції, захисник в інтересах правопорушника   ОСОБА_1 подав  апеляційну скаргу в якій просить:
1. Апеляційну скаргу - задовольнити.
2. Постанову Канівського міськрайонного суду Черкаської області від 20 травня 2025 року про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч.1 ст. 130 КУпАП скасувати, а провадження у справі закрити, у зв`язку з відсутності у діях останнього складу даного адміністративного правопорушення.
           Вважає, що зазначена постанова прийнята судом першої інстанції з порушенням норм процесуального права та неправильним застосуванням норм матеріального права, є незаконною і необгрунтованою, а відтак підлягає скасуванню.
            Вказує, що аналіз матеріалів даного провадження свідчить, що зазначених вимог закону суд першої інстанції при вирішенні питання про винуватість ОСОБА_2 за ч. 1 ст. 130 КУпАП не дотримався.
Разом з цим, наведені докази не можна розцінювати як беззаперечні та достатні для висновку про винуватість притягнутої особи, оскільки вони не в повній мірі відповідають стандарту доказування "поза розумним сумнівом" та в своїй сукупності не доводять винуватість ОСОБА_1 у вчиненні інкримінованого йому адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, з таких підстав.
Матеріали справи про адміністративне правопорушення не містять доказів на підтвердження факту керування ОСОБА_3 транспортним засобом, що є обов`язковою обставиною для притягнення особи до адміністративної відповідальності за частиною 1 статті 130 КУпАП.

Вивчивши матеріали адміністративної справи, заслухавши пояснення захисника, який підтримав подану апеляційну скаргу, перевіривши законність та обґрунтованість постанови суду першої інстанції, дослідивши мотиви і доводи апеляційної скарги, приходжу до висновку, що апеляційна скарга не підлягає до задоволення виходячи з наступного.
Відповідно до положень ч. 7 ст. 294 КУпАП, апеляційний суд переглядає справу в межах апеляційної скарги. При цьому, він не обмежений її доводами, якщо під час розгляду справи буде встановлено неправильне застосування норм матеріального права або порушення норм процесуального права, також апеляційний суд може дослідити нові докази, які не досліджувалися раніше, якщо визнає обгрунтованим ненадання їх до місцевого суду або необґрунтованим відхилення їх місцевим судом.
Згідно положення ст. 33 КУпАП, суд при накладенні адміністративного стягнення враховує характер вчиненого правопорушення, особу порушника, ступінь його вини, майновий стан, обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність.
Вважаю, що зазначена постанова судді суду першої інстанції є законною та обґрунтованою.
            Суддя районного суду вірно встановив фактичні обставини справи, а саме,  що 01.03.2025 о 22:10 год. в м. Канів по вул. Золотоніській водій ОСОБА_1 керував транспортним засобом, перебуваючи в стані алкогольного сп`яніння. Огляд на стан сп`яніння проведено за допомогою алкотестеру «Драгер 6820». Результат 1,27 % проміле, тест номер 304. Від керування т.з. відсторонений, чим порушив п.2.9.а ПДР України, відповідальність за що передбачена  ч. 1 ст. 130 КУпАП.
          Вина ОСОБА_3 у вчиненні адміністративного правопорушення підтверджується наступними доказами:
-  даними протоколу про адміністративне правопорушення серії ЕПР № 259938 від 01.03.2025 року, де зазначено, що 01.03.2025 о 22:10 год. в м. Канів по вул. Золотоніській водій ОСОБА_1 керував транспортним засобом, перебуваючи в стані алкогольного сп`яніння. Огляд на стан сп`яніння проведено за допомогою алкотестеру «Драгер 6820». Результат 1,27 % проміле, тест номер 304. Від керування т.з. відсторонений, чим порушив п.2.9.а ПДР України, відповідальність за що передбачена  ч. 1 ст. 130 КУпАП.(а.с.1);
-   даними роздруківки алкотесту «Драгер», відповідно до якого результат огляду ОСОБА_1 на стан сп`яніння на дату такого огляду - 01.03.2025 о 22:53 год. становить 1,27 % проміле.(а.с.3);
-   даними акту огляду відносно гр. ОСОБА_1 на стан алкогольного сп`яніння з використанням спеціальних технічних засобів, де зазначено, що останній мав ознаки алкогольного сп`яніння, а саме: запах алкоголю з порожнин рота, порушення мови, порушення координаціі рухів.(а.с.4);
-  даними відеозапису, на якому зафіксовано обставини викладені в протоколі про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 від 01.03.2025 року.(а.с.5);
-     даними копії протоколу про адміністративне правопорушення серії ЕНА № 4178255 від 01.03.2025 року, де зазначено, що ОСОБА_1 керуючи транспортним засобом Renault Duster НОМЕР_2 , без посвідчення водія. Чим порушив п. 2.1 ПДР України, відповідальність за що передбачена ч. 1 ст.. 126 КУпАП.(а.с.6).
Відповідно до ст. 9 КУпАП адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.
Відповідно до диспозиції ч. 1 ст. 130 КУпАП адміністративна відповідальність настає у випадку керування транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, а також передача керування транспортним засобом особі, яка перебуває в стані такого сп`яніння чи під впливом таких лікарських препаратів, а так само відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.
Відповідно до п. 2.9 а Правил дорожнього руху, водієві забороняється керувати транспортним засобом у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.
Так, порядок проходження огляду водіїв на стан сп`яніння регламентується ст. 266 КУпАП та Інструкцією про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, затвердженою наказом МВС Україні № 1452/735 від 09 листопада 2015 року.
Невизнання ОСОБА_1 своєї вини розцінюю як бажання уникнути відповідальності за вчинення даного правопорушення, оскільки зазначені обставини викладені в апеляційній скарзі не спростовують факт керування ОСОБА_1   автомобілем в стані алкогольного сп`яніння та не звільняють його від відповідальності за скоєне.
Доводи апелянта про те, що суд першої інстанції виніс незаконну  постанову щодо ОСОБА_1 у зв`язку з невідповідністю висновків судді фактичним обставинам справи, а також через порушення норм матеріального і процесуального права, є необґрунтованим та спростовуються даними відеозапису.
Так, суд першої інстанції обґрунтовано притягнув ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 130 КУпАП, зокрема його вина підтверджується зібраними доказами, які містяться в матеріалах справи, а саме: протоколом про адміністративне правопорушення даними протоколу про адміністративне правопорушення серії ЕПР № 259938 від 01.03.2025 року,    даними роздруківки алкотесту «Драгер», відповідно до якого результат огляду ОСОБА_1 на стан сп`яніння,  даними акту огляду відносно гр. ОСОБА_1 на стан алкогольного сп`яніння з використанням спеціальних технічних засобів, даними відеозапису, на якому зафіксовано обставини викладені в протоколі про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 від 01.03.2025 року, даними копії протоколу про адміністративне правопорушення серії ЕНА № 4178255 від 01.03.2025 року.
Відповідно до приписів ст. 266 КУпАП, огляд водія на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, проводиться поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів. Під час проведення огляду осіб поліцейський застосовує технічні засоби відеозапису, а в разі неможливості застосування таких засобів огляд проводиться у присутності двох свідків. У разі незгоди водія (судноводія) на проведення огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують його увагу та швидкість реакції, поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів або в разі незгоди з його результатами огляд проводиться в закладах охорони здоров`я.
Відповідно до Порядку огляду підлягають водії транспортних засобів, щодо яких у поліцейського є підстави вважати, що вони перебувають у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції (далі - стан сп`яніння), згідно з ознаками такого стану, установленими МОЗ і МВС.
Згідно з положеннями Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, затвердженої Наказом Міністерства внутрішніх справ України, Міністерства охорони здоров`я України 09.11.2015 № 1452/735 ознаками алкогольного сп`яніння є:
- запах алкоголю з порожнини рота;
- порушення координації рухів;
- порушення мови;
- виражене тремтіння пальців рук;
- різка зміна забарвлення шкірного покриву обличчя;
- поведінка, що не відповідає обстановці.
Відповідно до ч.1 ст.251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото - і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі або в режимі фотозйомки (відеозапису), які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху та паркування транспортних засобів, актом огляду та тимчасового затримання транспортного засобу, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.
З відеозапису наявного в матеріалах справи від 01.03.2025, на якому зафіксовано спілкування поліцейських із ОСОБА_1 та жінкою, яка назвалася дружиною ОСОБА_1 , пропозиція поліцейського ОСОБА_1 пройти огляд на стан сп`яніння на місці зупинки транспортного засобу чи в лікарні, з`ясування причини зупинки транспортного засобу, встановлення особи ОСОБА_1 , проведення його огляду на стан сп`яніння.
Крім того, з відеозапису вбачається, що ОСОБА_1 , надає плутані пояснення, щодо спроб його втечі від працівників поліції з місця зупинки автомобіля.
Суд апеляційної інстанції вважає, що відеозаписи є повними та вичерпно інформативними, носять безсторонній характер, позбавлені упередження та суб`єктивного ставлення і надають можливість повно та об`єктивно дослідити обставини вчиненого правопорушення, детально відновити послідовність подій та конкретизувати поведінку поліцейських та особи, яка притягається до адміністративної відповідальності. Відеозапис є належним та допустимим доказом, оскільки згідно з приписами п.1 ст.40 Закону України «Про Національну поліцію» від 02.07.2015 року №580-УІІІ поліція для забезпечення публічної безпеки і порядку може закріплювати на форменому одязі, службових транспортних засобах, монтувати/розміщувати по зовнішньому периметру доріг і будівель автоматичну фото- і відеотехніку, а також використовувати інформацію, отриману із автоматичної фото- і відеотехніки, що знаходиться в чужому володінні, з метою, зокрема, попередження, виявлення або фіксування правопорушення.
          Додані до протоколу про адміністративне правопорушення відеозаписи відповідають вимогам ст.251 КУпАП, оскільки є показаннями технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису.
           Доводи апелянта про те, що в матеріалах справи відсутні докази того, що ОСОБА_1 керував транспортним засобом, є необґрунтованими, 
З відеозапису вбачається, що ОСОБА_1 не заперечував факт керування транспортним засобом, погодився з результатами тесту та відмовився проходити огляд в медичному закладі.
Крім того, такі доводи захисту на думку суду апеляційної інстанції направлені на уникнення відповідальності за скоєне ОСОБА_1 адміністративне правопорушення.
Доводи апелянта, про те, що докази, наявні в матеріалах справи є неналежними та не доводять вину ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, є також необґрунтованими, 
Так, вчинення ОСОБА_1 адміністративного правопорушення за ч. 1 ст. 130 КУпАП, підтверджується належними та допустимими доказами, які містяться в матеріалах справи, зокрема роздруківкою алкотесту «Драгер», відповідно до якого результат огляду ОСОБА_1 на стан сп`яніння становить 1,27 % проміле, відеозаписом, на якому зафіксовані обставини викладені в протоколі про адміністративне правопорушення.
Крім того, на поліцейських покладено обов`язок фіксувати технічними засобами відеозапису огляд на стан сп`яніння водія, а в разі неможливості застосування таких засобів проводити такий огляд у присутності двох свідків під час огляду, який проводить поліцейський, що в даній справі було дотримано.
При цьому, ОСОБА_1 будь-яких зауважень щодо порушень поліцейськими законодавства при складанні протоколу за ч. 1 ст. 130 КУпАП та про невідповідність протоколу не заявляв, в протоколі про адміністративне правопорушення наявний підпис ОСОБА_1 про роз`ясненя йому його прав, тому доводи апелянта з цього приводу є необгрунтованими. 
Інші доводи апелянта щодо невизнання вини у вчиненні адміністративного правопорушення спростовуються дослідженими в судовому засіданні доказами у справі, та спрямовані на уникнення відповідальності.
Враховуючи вищевикладене, суд апеляційної інстанції вважає, що відео наявне в матеріалах справи є допустимим та належним доказом.
За таких обставин, встановлюючи наявність адміністративного правопорушення в діях особи, щодо якої складено протокол, та даючи оцінку фактичним даним, наявним в матеріалах справи, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, суд вважає, що вина ОСОБА_1 у вчиненні правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, повністю доводиться поза розумним сумнівом дослідженими в судовому засіданні доказами, які на переконання суду є належними та допустимими, повністю взаємоузгоджуються між собою та відповідають дійсним фактичним обставинам справи встановленим у судовому засіданні.
Суд апеляційної інстанції вважає, що матеріали справи містять достатню кількість доказів, які дають підстави суду дійти вказаного вище висновку.
При накладенні стягнення на ОСОБА_1 суд першої інстанції у відповідності до статей 33-35 КУпАП, вірно врахував всі обставини справи, врахував порушення ПДР України останнім, ступінь його вини, майновий стан, та призначив ОСОБА_1 стягнення у вигляді штрафу в сумі 17000 (сімнадцять тисяч) гривень з позбавленням права керування транспортними засобами на строк один рік.
За таких обставинах підстав для зміни чи скасування постанови судді від 20.05.2025  року, немає.
Керуючись ст. 294 КУпАП
п о с т а н о в и в :
Постанову судді Канівського міськрайонного суду Черкаської області від 20.05.2025 року, якою ОСОБА_1 , визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП - залишити без змін, а апеляційну скаргу захисника в інтересах ОСОБА_1   - залишити без задоволення.
Постанова є остаточною і оскарженню не підлягає. 

Суддя                                                                                                           І.А. Поєдинок