Справа № 443/1383/24                                        Головуючий у 1 інстанції: Павлів А.І. 
Провадження № 22-ц/811/3509/24                                Доповідач в 2-й інстанції: Бойко С.М. 

ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ 

                24 квітня 2025 року м. Львів
Львівський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ: головуючого – судді Бойко С.М.,
суддів: Копняк С.М., Ніткевича А.В.,
                секретаря – Гаврилюк Я.Ю.,
з участю: заявника ОСОБА_1 , 
заінтересованої особи ОСОБА_2 ,        
розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за апеляційною скаргою  ОСОБА_1 на рішення Жидачівського районного суду Львівської області від 14 жовтня 2024 року у справі за заявою ОСОБА_1 , заінтересовані особи: Жидачівська державна нотаріальна контора, Жидачівський відділ державної реєстрації актів цивільного стану у Стрийському районі Львівської області Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції, ОСОБА_2 , про визнання фізичної особи померлою,

встановив:
У серпні 2024 року ОСОБА_3 звернулася до суду із заявою, в якій просила оголосити її матір – ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , зареєстровану у АДРЕСА_1 , померлою ІНФОРМАЦІЯ_2 .
Свої вимоги заявник обґрунтовувала тим, що її мати ОСОБА_4 01.01.2015 року вночі вийшла з будинку і до квартири не повернулася, при цьому, весь верхній одяг матері залишився у квартирі, а з будинку вона вийшла у домашніх тапочках, із светром по нічній сорочці. 
Наголошувала, що в цей період була низька температура повітря і за таких погодних умов, враховуючи в чому була одягнута мати, є всі підстави вважати, що вона могла замерзнути.
Заявник одразу звернулася до поліції м. Жидачів, однак, оперативно-розшукові заходи протягом усіх цих років не дали позитивних результатів, так само, як і її власні зусилля щодо розшуку матері.
Зазначала, що визнати матір померлою їй необхідно для оформлення спадщини на частку матері у праві власності на вказану квартиру.        
Рішенням Жидачівського районного суду Львівської області від 14 жовтня 2024 року у задоволенні заяви ОСОБА_1 відмовлено.
Рішення суду оскаржила заявник ОСОБА_1 , просила його скасувати та ухвалити нове рішення, яким заяву задовольнити.
В обґрунтування доводів апеляційної скарги покликалася на те, що її мати ОСОБА_4 01.01.2015 року вночі вийшла з будинку і не повернулася, з будинку вона вийшла у нічній сорочці, светрі та домашніх тапочках. 
Наголошує, що мати зникла у темну пору доби, при низькій температурі повітря, тому за таких погодних умов, враховуючи у чому вона була одягнута, є всі підстави вважати, що мати заблукала і замерзла. 
Зазначає, що відразу після зникнення матері звернулася до поліції, однак, оперативно-розшукові заходи протягом багатьох років не дали позитивних результатів, так само, як і її зусилля щодо розшуку матері. 
Визнати матір померлою їй необхідно для оформлення спадщини на частку матері у праві власності на квартиру.
Вказує, що суд першої інстанції неповно з`ясував обставини справи, безпідставно не взяв до уваги наданих нею довідок архівних даних погодних умов Львівського аеропорту від 31.01.2014 року та 01.01.2015 року, метеорологічних даних з відповідного сайту та показань свідків.
Вважає, що з огляду на вік матері та одяг, в якому вона була одягнута, у сукупності з інформацією про погодні умови, показаннями свідків, проведеними працівниками поліції оперативно-розшуковими заходами та вчиненими нею та її родичами власними заходами по розшуку, є достатніми доказами для підтвердження тих обставин, що ОСОБА_4 могла заблукати, замерзнути і померти.
15.04.2025 року заінтересована особа – Жидачівський відділ державної реєстрації актів цивільного стану у Стрийському районі Львівської області Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції подав до апеляційного суду заяву про розгляд справи у відсутності представника відділу.
В судове засідання апеляційного суду 15 квітня 2025 року інші учасники справи, окрім заявника ОСОБА_1 та заінтересованої особи ОСОБА_2 , не з`явились, про дату, час і місце розгляду справи всі були належним чином повідомлені, клопотань про відкладення розгляду справи до суду не надходило, тому, відповідно до вимог ч.2 ст.372 ЦПК України, розгляд справи апеляційним судом проведено у їхній відсутності.
Ухвалення та проголошення судового рішення відкладено на 24 квітня 2025 року о 12:10.
Заслухавши пояснення заявника ОСОБА_1 та заінтересованої особи ОСОБА_2 в підтримання апеляційної скарги, перевіривши матеріали справи, законність та обґрунтованість оскаржуваного рішення відповідно до вимог статті 367 ЦПК України, колегія суддів дійшла висновку про задоволення апеляційної скарги з наступних підстав.
Судом встановлено, що батьками ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , є ОСОБА_5 та ОСОБА_4 , що підтверджується свідоцтвом про народження серії НОМЕР_1 від 07.09.1976 (а.с.6).
Заінтересована особа ОСОБА_2 (дівоче прізвище – ОСОБА_6 ) є рідною сестрою заявниці.
Батько заявниці – ОСОБА_5 помер ІНФОРМАЦІЯ_4 , що підтверджується свідоцтвом про смерть серії НОМЕР_2 , виданим виконавчим комітетом Ходорівської міської ради Жидачівського району Львівської області 01.12.2020 року (а.с.16).
Відповідно до копії паспорта громадянина України, витягу №1042 про зареєстрованих у житловому приміщенні осіб від 18.07.2024 року та будинкової книги, ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , зареєстрована за адресою: АДРЕСА_1 (а.с.12, 19, 21).
Відповідно до витягу з Єдиного реєстру досудових розслідувань від 22.07.2024 року, відомості про вчинення кримінального правопорушення по факту безвісті зниклої ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , жительки м. Ходорів, з правовою кваліфікацією за частиною першою статті 115 КК України, внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №12015140200000002 від 02.01.2015 року (а.с.11).
Відповідно до листа Стрийського РУП ГУ НП у Львівській області вих.№В-596/47/02/24 від 23.07.2024 року (а.с.11), досудове розслідування у кримінальному провадженні №12015140200000002 від 02.01.2015 року триває.
Цей факт підтверджується й витребуваними апеляційним судом матеріалами кримінального провадження. 
Відповідно до свідоцтва про право власності на нерухоме майно від 24.04.2009 року та витягу про реєстрацію права власності на нерухоме майно №22567348 від 24.04.2009 року, квартира АДРЕСА_2 належить на праві спільної часткової власності ОСОБА_5 , ОСОБА_4 , ОСОБА_1 , ОСОБА_7 , ОСОБА_8 – по 1/5 частці кожному (а.с.17, 18).
Відповідно до акта обстеження матеріально-побутових умов сім`ї заявниці ОСОБА_1 (а.с.20), ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , зареєстрована та проживала до 2015 року у квартирі АДРЕСА_3 . 01.01.2015 року, зі слів заявниці та сусідів, вийшла з дому і не повернулася.
Відповідно до інформації з мережі Інтернет, температура у м. Львів 31.12.2014 року коливалася від -7 до -18 градусів Цельсія, 01.01.2015 – від -1 до -5 градусів Цельсія (а.с.29, 57, 58).
Згідно метеорологічної довідки від 28.10.2024 року №9912-01-615/9912-8 Львівського регіонального центру з гідрометеорології, в ніч з 31.12.2014 року по 01.01.2015 року температура повітря була в межах від -5,3 до -0,2 градусів Цельсія, максимальна швидкість вітру в поривах з 23:00 год. 31.12.2014 року по 11:00 год. 01.01.2015 року становила 4 м/с, середня висота снігового покриву на 08:00 год. 01.01.2015 року становила 5 см, спостерігався сніг з 04:30 год. до 05:35 год., з 09:55 год. до 11:00 год., з 11:20 год. до 11:40 год. (а.с.93).
На половині аркуша формату А4 розміщена інформація про розшук жительки м. Ходорова – ОСОБА_4 , з описом часу зникнення, зовнішніх прикмет та одягу, у який вона була одягнута, а також її фото та контактні телефони (а.с.64).
Свідок ОСОБА_9 надала суду показання, з яких встановлено, що свідок є сусідкою заявниці. Приблизно 10 років тому їй стало відомо, що мати заявниці зимою вийшла з дому і не повернулася. Свідок допомагала її шукати 2 дні: обходила вулиці, різні місця можливого перебування в межах міста, однак, це нічого не дало.
Свідок ОСОБА_10 надала суду показання, з яких встановлено, що 01.01.2015 року свідок йшла від ялинки у центральному парку м. Ходорів додому і зустріла жінку, яка була одягнута в тапочки, светр по сорочці та світлу хустину. Остання запитала у неї, чи не знає вона, де ОСОБА_11 . У подальшому жінка пішла далі. Згодом їй стало відомо, що цю жінку розшукують родичі. У той вечір погода була холодною.
Свідок ОСОБА_12 надала суду показання, з яких встановлено, що свідок знає матір заявниці, так як вони разом працювали у лікарні. 01.01.2015 року свідок поверталася зі зміни разом із іншими лікарями на автомобілі і побачила жінку, яка була одягнута у хустину, светр, нічну сорочку і тапочки. Жінка була сама, стояла і дивилися на новорічну ялинку. У цій жінці вона впізнала матір заявниці, про що сказала іншим в автомобілі, але ті ніяк на це не відреагували і поїхали далі. У ту ніч погода була холодна, морозна, було слизько.
Відповідно до частини першої статті 46 Цивільного кодексу України (далі – ЦК України), фізична особа може бути оголошена судом померлою, якщо у місці її постійного проживання немає відомостей про місце її перебування протягом трьох років, а якщо вона пропала безвісти за обставин, що загрожували їй смертю або дають підставу припускати її загибель від певного нещасного випадку, – протягом шести місяців, а за можливості вважати фізичну особу загиблою від певного нещасного випадку або інших обставин внаслідок надзвичайних ситуацій техногенного та природного характеру – протягом одного місяця після завершення роботи спеціальної комісії, утвореної внаслідок надзвичайних ситуацій техногенного та природного характеру.
Згідно з вимогами частини четвертої статті 46 ЦК України, порядок оголошення фізичної особи померлою встановлюється Цивільним процесуальним кодексом України.
Статтею 47 ЦК України визначено, що правові наслідки оголошення фізичної особи померлою прирівнюються до правових наслідків, які настають у разі смерті.
Оголошення громадянина померлим має своїм призначенням усунення невизначеності, яка склалася у правовідносинах за участю особи, яка тривалий час є відсутньою за місцем свого постійного проживання і місце перебування якої невідоме.
Рішення про оголошення фізичної особи померлою може бути прийняте судом за наявності таких підстав: 1) відсутність особи в місці її постійного проживання; 2) відсутність відомостей про місце її перебування протягом трьох років, а якщо вона зникла безвісті за обставин, що загрожували їй смертю або дають підставу припускати її загибель від певного нещасного випадку, – протягом шести місяців; 3) неможливість одержання відомостей про місце перебування особи, незважаючи на вжиті заходи.
Особливістю цієї категорії справ, є те, що висновок суду про оголошення громадянина померлим ґрунтується на юридичному припущенні смерті особи.
У пункті 13 постанови Пленуму Верховного Суду України від 31 березня 1995 року №5 «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення» судам роз`яснено, що громадянин може бути оголошений в судовому порядку померлим у разі встановлення обставин, на підставі яких суд робить вірогідне припущення про смерть громадянина.
За змістом статті 306 ЦПК України, у заяві про визнання фізичної особи безвісно відсутньою або оголошення її померлою повинно бути зазначено: для якої мети необхідно заявникові визнати фізичну особу безвісно відсутньою або оголосити її померлою; обставини, що підтверджують безвісну відсутність фізичної особи, або обставини, що загрожували смертю фізичній особі, яка пропала безвісти, або обставини, що дають підставу припускати її загибель від певного нещасного випадку.
У постанові від 08 лютого 2024 року у справі № 148/1207/22 (провадження №61-14338св23) Верховний Суд зазначив, що сама по собі відсутність відомостей про місце перебування фізичної особи протягом трьох років у місці її постійного проживання не може бути підставою для оголошення цієї фізичної особи померлою. Суд повинен мати достатні належні та допустимі докази для встановлення обставин, на підставі яких можливо зробити вірогідне припущення про смерть громадянина. Відсутність безумовних доказів або суперечність у доказах на підтвердження обставин, що надаються заявником та/або заінтересованими особами, унеможливлює оголошення особи померлою.
Подібний висновок викладено у постановах Верховного Суду від 27 листопада 2019 року у справі № 461/424/15-ц, від 07 липня 2021 року у справі № 390/1443/19-ц.
Відмовляючи у задоволенні заяви, суд першої інстанції, виходив із того, що сторона заявника не надала суду належних, допустимих та достатніх доказів на підтвердження наявності таких обставин, на підставі яких можливо зробити вірогідне припущення про смерть ОСОБА_4 .
Однак, з таким висновком суду погодитись не можна з урахуванням наступного.
За вимогами статті 294 ЦПК України, під час розгляду справ окремого провадження суд зобов`язаний роз`яснити учасникам справи їхні права та обов`язки, сприяти у здійсненні та охороні гарантованих Конституцією і законами України прав, свобод чи інтересів фізичних або юридичних осіб, вживати заходів щодо всебічного, повного і об`єктивного з`ясування обставин справи.
Частиною другою статті 294 ЦПК України передбачено, що з метою з`ясування обставин справи суд може за власною ініціативою витребувати необхідні докази.
У частині третій статті 294 ЦПК України зазначено, що справи окремого провадження розглядаються судом з додержанням загальних правил, встановлених цим Кодексом, за винятком положень щодо змагальності та меж судового розгляду. 
Суд першої інстанції не в повній мірі врахував наведені вище норми процесуального закону і не вжив заходів щодо повного та об`єктивного з`ясування обставин справи, зокрема, щодо необхідності подання інших належних доказів, яких би було достатньо для висновку про встановлення факту, про який заявниця просить у своїй заяві і який необхідний їй для реалізації прав на спадкування.
З витребуваних апеляційним судом з власної ініціативи матеріалів кримінального провадження№12015140200000002 від 02.01.2015 року по факту зникнення безвісті гр. ОСОБА_4 , за ознаками вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.115 КК України встановлено, що досудове розслідування у даному кримінальному провадженні розпочате Жидачівським РВ ГУ МВСУ у Львівській області 02.01.2015 року за заявою ОСОБА_1 від 01.01.2015 року про те, що в ніч на 01.01.2015 року її мати ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , яка хворіє на втрату пам`яті (розсіяний склероз), вийшла з дому в АДРЕСА_1 , і не повернулася, місце її знаходження невідоме.
Працівниками СКР Жидачівського РВ ГУМВСУ у Львівській області: проведено огляд місця події по місцю проживання ОСОБА_4 ; допитано сусідів та рідних ОСОБА_4 з метою встановлення можливого місця її знаходження; допитано в якості потерпілої доньку ОСОБА_1 ; проведено всі необхідні розшукові заходи з метою встановлення місця перебування ОСОБА_4 ; з метою розшуку ОСОБА_4 заведено оперативно-розшукову справу категорї «Розшук»; інформацію про розшукувану розміщено у місцевих засобах масової інформації, зокрема: в газеті «Ходорівщина», в часописі «Новий час».
Згідно з рапортом ст. о/у СКР Жидачівського РВ ГУМВСУ у Львівській області від 26.01.2015 року, здійснено огляд вулиці, на якій проживала ОСОБА_4 , прилеглих вулиць та територій, з метою можливого виявлення тіла вказаної особи, проте, гр. ОСОБА_4 не виявлено, інформації про її місце перебування не отримано.
Також працівниками названого РВ проводилося опитування жителів АДРЕСА_4 та прилеглих вулиць у м. Ходорів (рапорт ст. о/у СКР Жидачівського РВ ГУМВСУ у Львівській області від 26.01.2015 року).
У 2017 році були проведені додаткові допити осіб, які проживали та працювали поблизу місця проживання ОСОБА_4 ; додатково детально допитано всіх родичів ОСОБА_4 ; скеровано запити в департамент охорони здоров`я Львівської ОДА, у виробничий підрозділ «Львівське відділення» філії «ГІОЦ» ПАТ «Українська залізниця» та інші установи; перевірено розшукувану по обліках Державної прикордонної служби України (фактів перетину державного кордону розшукуваною не було); перевірено соціальні мережі (інформації про розшукувану не отримано).
Також необхідно зазначити, що на розшук ОСОБА_4 орієнтовано відділи (відділення) ГУНП у Львівській області, який періодично проводився. 
Однак, за наслідками проведення слідчих (розшукових) дій у 2017, 2018, 2019, 2020, 2021 роках, встановити свідків та очевидців, які б могли знати про місце знаходження гр. ОСОБА_4 , не виявилось можливим.
Наведене підтверджується також відповідними рапортами працівників поліції. 
27.04.2021 року матеріали кримінального провадження скеровано у СВ Стрийського РУП ГУ НП у Львівській області. 
Відповідно до довідки по ОРС «Розшук» №3020051 від 09.01.2015 року, складеної о/у ВКП Стрийського РУП ГУНП у Львівській області 30.06.2023 року, на розшук ОСОБА_4 орієнтовано відділи та відділення ГУПН у Львівській області; надіслано запити щодо розшукуваної у Жидачівський ВДРАЦС ЗМУЮ (м. Львів), Львівське обласне бюро судово-медичних експертиз, Львівське обласне управління охорони здоров`я, філію «ГІОЦ АТ «Укрзалізниця», ГЦОСІ Держприкордонної служби України, ГУ ДМС України, Департамент соціального захисту населення Львівської ОДА – відповіді не отримано; перевірено соціальні мережі, проведено перевірку по ІП «Пізнання» та по ІТС ІПНП та вчинено інші дії, однак, інформації, яка б містила оперативний інтерес, не отримано. 
Аналогічного змісту довідку складено 22.12.2023 року.
Згідно вказівок заступника начальника СУ ГУНП у Львівській області від 22.10.2024 року, активізовано стан досудового розслідування у даному кримінальному провадженні, однак, відповідно до довідки по ОРС «Розшук» №3020051 від 09.01.2015 року, складеної о/у ВКП Стрийського РУП ГУНП у Львівській області 22.11.2024 року, інформації, яка б містила оперативний інтерес, не отримано. 
Отже, за наслідками проведення упродовж 2015 – 2024 років слідчих (розшукових) дій у даному кримінальному провадженні, жодної інформації щодо розшукуваної, яка б містила оперативний інтерес, не отримано. 
Також, за обставинами даної справи, немає підстав для висновку про те, що відсутність ОСОБА_4 була б умисною, або отримана про неї інформація була б суперечливою.
Таким чином, ураховуючи, що мати заявниці зникла десять років назад, у віці 72 років, і впродовж усього цього часу жодної інформації про неї органами поліції не отримано, тому, у сукупності з обставинами, за яких вона зникла, а також тієї обставини, що на сьогоднішній день їй виповнилося б 82 роки, колегія суддів доходить висновку про достатність доказів, на підставі яких можливо зробити вірогідне припущення про смерть гр. ОСОБА_4 .
Відповідно до статті 376 ЦПК України, підставами для скасування судового рішення повністю або частково та ухвалення нового рішення у відповідній частині або зміни рішення є, зокрема, неповне з`ясування обставин, що мають значення для справи, невідповідність висновків суду, викладених у рішенні суду першої інстанції, обставинам справи, порушення норм процесуального права або неправильне застосування норм матеріального права.
Суд першої інстанції, в порушення вимог статті 294 ЦПК України, не вжив достатньо заходів для всебічного, повного і об`єктивного з`ясування обставин справи, що призвело до помилкових висновків по суті вирішення даної справи, тому оскаржуване рішення підлягає скасуванню з ухваленням апеляційним судом нового рішення про задоволення заяви ОСОБА_1 та оголошення її матері – ОСОБА_4 померлою.
Керуючись ст.ст.367, 374 ч.1 п.2, 376 ч.1 п.п.1, 3, 4, 381, 382, 384 ЦПК України, суд
ухвалив:
апеляційну скаргу ОСОБА_1 задовольнити.
Рішення Жидачівського районного суду Львівської області від 14 жовтня 2024 року скасувати та ухвалити нове рішення, яким заяву ОСОБА_1 задовольнити.
Визнати ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , ( АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_3 ) померлою ІНФОРМАЦІЯ_6 .
Постанова набирає законної сили з дня її ухвалення, може бути оскаржена в касаційному порядку шляхом подання касаційної скарги безпосередньо до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного тексту постанови. Повний текст постанови складений 24 квітня 2025 року.

Головуючий                                                 С.М. Бойко

Судді:                  С.М. Копняк

                                                                               А.В. Ніткевич