УХВАЛА

18 квітня 2025 року 
м. Київ

справа №380/13397/24
адміністративне провадження № К/990/15894/25  
Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду:
судді-доповідача - Мацедонської В.Е., 
суддів - Мельник-Томенко Ж.М., Мартинюк Н.М.,
перевіривши касаційну скаргу Військової частини НОМЕР_1   
на ухвалу Восьмого апеляційного адміністративного суду від 01 квітня 2025 року
у справі № 380/13397/24 за позовом ОСОБА_1 до Військової частини НОМЕР_1 про визнання протиправними дій, зобов`язання вчинити певні дії,
УСТАНОВИВ:
ОСОБА_1 звернувся до Львівського окружного адміністративного суду з позовом до Військової частини НОМЕР_1 , в якому просив:
- визнати протиправною бездіяльність Військової частини НОМЕР_1 щодо непроведення перерахунку та виплати розміру грошового забезпечення ОСОБА_1 з 01.01.2020 року по 07.07.2023 року з урахуванням розмірів посадового окладу та окладу за військовим зганим визначених шляхом множення розміру прожиткового мінімуму для працездатних встановленого законом на 01 січня 2020 року, 01 січня 2021року, 01 січня 2022 року, на 1 січня 2023 року на відповідний тарифний коефіцієнт згідно з додатками 1. 12. 13. 14 до постанови Кабінету Міністрів України № 704 від 30 серпня 2017 року "Про грошове забезпечення військовослужбовців, осіб рядового і начальницького складу та деяких інших осіб";
- зобов`язати Військову частину НОМЕР_1 перерахувати та виплатити грошове забезпечення ОСОБА_1 з 01.01,2020 року по 07.07.2023 року з урахуванням розмірів посадового окладу та окладу за військовим званням, визначених шляхом множення розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого законом на 01 січня 2020 року, 01 січня 2021року, 01 січня 2022 року, на 01 січня 2023 року, на відповідний тарифний коефіцієнт згідно з додатками 1. 12. 13. 14 до постанови Кабінету Міністрів України № 704 від 30 серпня 2017 року "Про грошове забезпечення військовослужбовців, осіб рядового і начальницького складу та деяких інших осіб". перерахувати одноразову грошову допомогу у разі звільнення з військової служби з врахування оновленою грошового забезпечення , здійснити перерахунок грошової допомоги на оздоровлення за 2020- 2023рр.. матеріальної допомоги для вирішення соціально-побутових питань за 2020- 2023рр., з урахуванням розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого законом на 01.01.2020 року, на 01.01.2021 року, на 01.01.2022 року, на 01.01.2023 року на відповідний тарифний коефіцієнт згідно з додатками 1. 12. 13. 14 до постанови Кабінету Міністрів України № 704 від 30 серпня 2017 року "Про грошове забезпечення військовослужбовців, осіб рядового і начальницького складу та деяких інших осіб" з врахуванням виплачених сум;
- зобов`язати Військову частину НОМЕР_2 нарахувати та виплатити ОСОБА_1 компенсацію втрати частини доходів у зв`язку з порушенням строків виплати грошового забезпечення на суму невиплаченого грошового забезпечення за весь час затримки виплати - за період з 01.01.2020 року по день фактичної виплати.
Рішенням Львівського окружного адміністративного суду від 22 жовтня 2024 року позов задоволено повністю
Не погоджуючись із рішенням першої інстанції, Військова частина НОМЕР_1   оскаржила його до суду апеляційної інстанції.
Ухвалою Восьмого апеляційного адміністративного суду від 06 листопада 2024 року апеляційну скаргу Військової частини НОМЕР_1 на рішення Львівського окружного адміністративного суду від 22 жовтня 2024 року у справі № 380/13397/24 за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Військової частини НОМЕР_1 про визнання дії та бездіяльності протиправними - залишено без руху та надано п`ятиденний строк з дня вручення копії цієї ухвали для усунення недоліку апеляційної скарги шляхом надіслання оригіналу документа про сплату судового збору.
Ухвалою Восьмого апеляційного адміністративного суду від 14 листопада 2024 року апеляційну скаргу Військової частини НОМЕР_1 на рішення Львівського окружного адміністративного суду від 22 жовтня 2024 року у справі № 380/13397/24 повернуто скаржнику.
Ухвалою Восьмого апеляційного адміністративного суду від 10 березня 2025 року апеляційну скаргу Військової частини НОМЕР_1 на рішення Львівського окружного адміністративного суду від 22 жовтня 2024 року у справі № 380/13397/24 за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Військової частини НОМЕР_1 про визнання протиправними дій, зобов`язання вчинити певні дії - залишено без руху.
Ухвалою Восьмого апеляційного адміністративного суду від 01 квітня 2025 року відмовлено у відкритті апеляційного провадження за апеляційною скаргою Військової частини НОМЕР_1 на     рішення     Львівського окружного адміністративного суду від 22 жовтня 2024 року у справі №  380/13397/24 за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Військової частини НОМЕР_1 про визнання протиправними дій, зобов`язання вчинити певні дії
Перевіряючи доводи касаційної скарги, колегія суддів виходить з наступного.
У силу пункту 8 частини 2 статті 129 Конституції України, однією з основних засад судочинства є забезпечення права на апеляційний перегляд справи та у визначених законом випадках - на касаційне оскарження судового рішення.
Вищезазначеному конституційному положенню щодо забезпечення права на касаційне оскарження судового рішення у визначених законом випадках кореспондують стаття 14 Закону України «Про судоустрій і статус суддів» та стаття 13 КАС України.
Частиною третьою статті 328 КАС України встановлено, що у касаційному порядку можуть бути оскаржені ухвали суду апеляційної інстанції  про відмову у відкритті  або закриття  апеляційного провадження, про повернення апеляційної скарги, про зупинення провадження, щодо забезпечення позову та заміни заходу забезпечення позову, про відмову ухвалити додаткове рішення, про роз`яснення рішення чи відмову у роз`ясненні рішення, про внесення або відмову у внесенні виправлень у рішення, про повернення заяви про перегляд судового рішення за нововиявленими або виключними обставинами, про відмову у відкритті провадження за нововиявленими або виключними обставинами, про відмову в задоволенні заяви про перегляд судового рішення за нововиявленими або виключними обставинами, про заміну сторони у справі, про накладення штрафу в порядку процесуального примусу, окремі ухвали.
Відповідно до частини другої статті 333 КАС України у разі оскарження ухвали  (крім ухвали, якою закінчено розгляд справи)  суд може визнати касаційну скаргу необґрунтованою та відмовити у відкритті касаційного провадження, якщо правильне застосування норми права є очевидним і не викликає розумних сумнівів щодо її застосування чи тлумачення.
З матеріалів касаційного оскарження встановлено, що рішенням Львівського окружного адміністративного суду від 22 жовтня 2024 року позов задоволено повністю.
На зазначене рішення суду Військовою частиною НОМЕР_1 подано апеляційну скаргу. 
Ухвалою Восьмого апеляційного адміністративного суду від 06 листопада 2024 року апеляційну скаргу Військової частини НОМЕР_1 на рішення Львівського окружного адміністративного суду від 22 жовтня 2024 року у справі № 380/13397/24 за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Військової частини НОМЕР_1 про визнання дії та бездіяльності протиправними - залишено без руху та надано п`ятиденний строк з дня вручення копії цієї ухвали для усунення недоліку апеляційної скарги шляхом надіслання оригіналу документа про сплату судового збору.
Копію зазначеної ухвали скаржник отримав 06 листопада 2024 року до електронного кабінету користувача підсистеми "Електронний суд", що підтверджується довідкою Восьмого апеляційного адміністративного суду про доставку електронного листа.
Ухвалою Восьмого апеляційного адміністративного суду від 14 листопада 2024 року апеляційну скаргу Військової частини НОМЕР_1 на рішення Львівського окружного адміністративного суду від 22 жовтня 2024 року у справі № 380/13397/24 повернуто скаржнику у зв`язку з неусуненням недоліків апеляційної скарги.
Ухвалою Восьмого апеляційного адміністративного суду від 10 березня 2025 року апеляційну скаргу Військової частини НОМЕР_1 на рішення Львівського окружного адміністративного суду від 22 жовтня 2024 року у справі № 380/13397/24 за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Військової частини НОМЕР_1 про визнання протиправними дій, зобов`язання вчинити певні дії - залишено без руху у зв`язку з пропуском строку на апеляційне оскарження.
Копію зазначеної ухвали скаржник отримав 10 березня 2025 року до електронного кабінету користувача підсистеми "Електронний суд", що підтверджується відповідним документом про її отримання в матеріалах справи. 
На виконання вимог вказаної ухвали у встановлений судом строк, скаржником до суду подано заяву про поновлення строку апеляційного оскарження, яка обґрунтована тим, що апелянт не позбавлений права на повторне звернення з апеляційною скаргою, та таке право було реалізовано в найкоротший термін після повернення первинної апеляційної скарги.
Проте, суд апеляційної інстанції зазначив, що вказана підстава пропущення строку на апеляційне оскарження є неповажною, а тому у відкритті апеляційного провадження у справі слід відмовити з огляду на таке.
Із матеріалів справи слідує, що оскаржуване судове рішення постановлено 22.10.2024.
Ухвалою Восьмого апеляційного адміністративного суду від 14 листопада 2024 року первинну апеляційну скаргу повернуто скаржнику у зв`язку із несплатою судового збору.
Суд зазначає, що вдруге апеляційну скаргу подано 27.02.2025, тобто зі спливом більш ніж чотири місяців після проголошення оскаржуваного рішення, та більш ніж через три місяців після повернення первинної апеляційної скарги.
Обґрунтовуючи своє рішення, суд керувався правовою позицією Верховного Суду, викладеною в ухвалі від 12 березня 2021 року у справі №640/23723/19 та правовою позицією Великої Палати Верховного Суду, викладеною у постанові від 28 квітня 2021 року у справі №640/3393/219. Відповідно до якої: «Та обставина, що повернення апеляційної скарги не позбавляє повторного звернення до апеляційного суду не означає наявність у особи безумовного права оскаржувати судові рішення у будь-який момент після повернення вперше поданої апеляційної скарги без урахування процесуальних строків встановлених для цього, а у суду - обов`язку поновлювати такий строк, у разі його пропуску, тим більш за відсутності поважних причин.»
Таким чином скаржником, як зазначив суд, не зазначені поважні причини пропуску строку апеляційного оскарження рішення Львівського окружного адміністративного суду від 22 жовтня 2024 року.
Ухвалою Восьмого апеляційного адміністративного суду від 01 квітня 2025 року визнано неповажними підстави для поновлення строку апеляційного оскарження, наведені в заяві про поновлення строку апеляційного оскарження Військової частини НОМЕР_1 . Відмовлено у задоволенні заяви про поновлення строку апеляційного оскарження Військової частини НОМЕР_1 . Відмовлено у відкритті апеляційного провадження за апеляційною скаргою Військової частини НОМЕР_1 на     рішення     Львівського окружного адміністративного суду від 22 жовтня 2024 року у справі №  380/13397/24 за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Військової частини НОМЕР_1 про визнання протиправними дій, зобов`язання вчинити певні дії. 
Відповідно до положень частини третьої статті 298 Кодексу адміністративного судочинства України апеляційна скарга залишається без руху у випадку, якщо вона подана після закінчення строків, установлених статтею 295 цього Кодексу, і особа, яка її подала, не порушує питання про поновлення цього строку, або якщо підстави, вказані нею у заяві, визнані неповажними. При цьому протягом десяти днів з дня вручення ухвали особа має право звернутися до суду апеляційної інстанції з заявою про поновлення строку або вказати інші підстави для поновлення строку.
Якщо скаржником у строк, визначений судом, не подано заяву про поновлення строку на апеляційне оскарження або наведені підстави для поновлення строку на апеляційне оскарження визнані судом неповажними суд апеляційної інстанції відмовляє у відкритті апеляційного провадження у справі (пункт 4 частини першої статті 299 Кодексу адміністративного судочинства України).
У касаційній скарзі скаржник зазначає, що Збройні Сили України забезпечують стримування збройної агресії проти України та відсіч їй, охорону повітряного простору держави та підводного простору у межах територіального моря України у випадках, визначених законом, беруть участь у заходах, спрямованих на боротьбу з тероризмом. Так, судом не враховано того, що Військова частина НОМЕР_1 є авіаційною частиною, яка виконує відповідні завдання та призначена для своєчасного реагування на загрози та збройні конфлікти. Отож, закупівля послуг на ремонт техніки, закупівля запасних частин та мастильних матеріалів до техніки є пріоритетними у в/ч НОМЕР_1 , оскільки, може призвести до неможливості повного виконання своїх обов`язків у сфері оборони держави, захисту її суверенітету та територіальної цілісності. Військова частина НОМЕР_1 не просила суд про звільнення від сплати судового збору, а просила лише про відстрочення від сплати такого судового збору.
Крім того, скаржник зазначає, що вперше з апеляційною скаргою звернувся в межах строку на апеляційне оскарження, а також те, що Військова частина НОМЕР_1 була позбавлена можливості виконати вимоги ухвали апеляційного суду з підстав відсутності бюджетних асигнувань на сплату судового збору, як вважає Військова частина НОМЕР_1 , можна вважати, що вона вчинила усі можливі та залежні від неї процесуальні дії для вчасного подання апеляційної скарги
Отже, скаржник у касаційній скарзі зазначає ті самі причини пропуску строку на апеляційне оскарження. Тобто відповідач не спростовує висновки суду апеляційної інстанції щодо неусунення недоліків апеляційної скарги, а також не надає доказів щодо подання апеляційної скарги у строк або наявності поважних причин для пропуску строку на апеляційне оскарження.
Разом з тим, Верховний Суд зазначає, що сплата судового збору є обов`язковою для відповідача. Зловживання правом на звільнення, відстрочення чи розстрочення від його сплати є недопустимим.
Держава в особі органів влади, що діють як суб`єкти владних повноважень та звертаються до суду з метою захисту інтересів у правовідносинах, які виникли з приводу реалізації ними публічно-владних управлінських функцій, мають діяти вчасно та в належний спосіб, дотримуватися своїх власних внутрішніх правил та процедур, встановлених в тому числі нормами процесуального закону, не можуть і не повинні отримувати вигоду від їх порушення, уникати або шляхом допущення зайвих затримок та невиправданих зволікань відтерміновувати виконання своїх процесуальних обов`язків
З огляду на наведене, суд апеляційної інстанції, відмовляючи у відкритті апеляційного провадження, правильно застосував норми процесуального права (статтю 299 КАС України), що є очевидним і не викликає розумних сумнівів щодо їх застосування чи тлумачення, що, в свою чергу, відповідно до частини другої статті 333 КАС України є підставою для відмови у відкритті касаційного провадження у справі.
Ураховуючи, що зміст оскаржуваного судового рішення та обставини, на які посилається скаржник в обґрунтування касаційної скарги, свідчать про правильне застосування судом норм процесуального права та не викликає сумнівів щодо їх застосування чи тлумачення, суд дійшов до висновку про наявність підстав для визнання касаційної скарги необґрунтованою та відмови у відкритті касаційного провадження на ухвалу Восьмого апеляційного адміністративного суду від 01 квітня 2025 року.
Керуючись статтями 13, 169, 296, 298, 333 Кодексу адміністративного судочинства України, -
УХВАЛИВ:
Відмовити у відкритті касаційного провадження за касаційною Військової частини НОМЕР_1   на ухвалу Восьмого апеляційного адміністративного суду від 01 квітня 2025 року у справі №  380/13397/24 за позовом ОСОБА_1 до Військової частини НОМЕР_1 про визнання протиправними дій, зобов`язання вчинити певні дії.
Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання суддями та оскарженню не підлягає.

Суддя-доповідач                                                                                В. Е. Мацедонська 

Судді                                                                                                    Ж. М. Мельник-Томенко

                                                                                                    Н. М.  Мартинюк