Справа № 132/2545/15-ц
Провадження № 22-ц/801/1328/2025
Категорія: 21
Головуючий у суді 1-ї інстанції Павленко І. В.
Доповідач:Міхасішин І. В.

ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

03 червня 2025 року	Справа № 132/2545/15-ц	м. Вінниця	

Вінницький апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з цивільних справ: головуючого: Міхасішина І.В.,
суддів: Берегового О.Ю., Стадника І.М. 
за участю секретаря судового засідання: Кахно О.А.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Вінниці цивільну справу № 132/2545/15-цза позовом  ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про усунення перешкод в користуванні земельною ділянкою шляхом знесення воріт та поновлення огорожі та за зустрічним позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 , ОСОБА_3 про встановлення земельного сервітуту,
за апеляційною скаргою  ОСОБА_2 на ухвалу Калинівського районного суду Вінницької області від 23 квітня 2025 року про відмову у задоволені заяви про скасування заходів забезпечення позову, постановлену у складі судді Павленка І.В., 

встановив:

На розгляді в Калинівському районному суді Вінницької області перебуває об`єднана цивільна справа за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про усунення перешкод в користуванні земельною ділянкою шляхом знесення воріт та поновлення огорожі та за зустрічним позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 , ОСОБА_3 про встановлення земельного сервітуту. 
ОСОБА_2 подано заяву про скасування заходів забезпечення позову.
Заява обґрунтована тим, що 13.01.2023 року ухвалою Калинівського районного суду Вінницької області було частково задоволено заяву ОСОБА_1 про забезпечення позову шляхом заборони ОСОБА_2 впускати на земельну ділянку площею 0,0166 га, що знаходиться по АДРЕСА_1 , кадастровий номер 0521610100:01:050:0145, і є власністю ОСОБА_1 , будь-які транспортні засоби та сторонніх осіб, відкривати в`їздні ворота в цей двір, в тому числі знаходитись самому, до набрання рішенням у справі № 132/2545/15-ц законної сили.
Ухвалою суду від 28.03.2023 у даній справі було призначено комплексну судову земельно-технічну та будівельно-технічну експертизу. Згідно з висновком експертів № КСЕ-19/102-23/9863-ЗТ від 01.07.2024, у пункті 1 зазначено «на підставі проведеного дослідження, з урахуванням наданих матеріалів встановлено, що станом на час проведення дослідження у ОСОБА_2 є можливість, без встановлення земельного сервітуту на земельну ділянку ОСОБА_1 , здійснити прохід та проїзд до своїх (право власності) господарських будівель, що в складі домоволодіння АДРЕСА_2 . Заїзд автомобілем в приміщення 1-4 гаражу відсутній. Заїзд в гараж 1-4 в будівлі «Б» можливий за умови влаштування у зовнішній несучій стіні прорізу з воротами. Для виконання таких будівельних робіт необхідно розробити проектну документацію відповідно до завдання на проектування та отримати документи, що дають право на виконання таких робіт».
ОСОБА_2 15.08.2024 звернувся до відділу містобудування та архітектури Калинівської міської ради, яка відповідно листом № 03-31-С-438 від 27.08.2024, повідомила наступне: «Для влаштування прорізу для проїзду транспорту через гараж в приміщенні проєм має бути мінімум 3.0 метри відповідно до ДБН В.2-4:2015 «Влаштування прорізу в приміщення гаража може призвести до руйнування фундаменту причинене зосередженням на нього. З подальшим руйнуванням несучої стіни на першому поверсі, перекриття між другим та першим поверхом, перекриття над другим поверхом та покрівлі. Підсилення фундаментів відповідно до ДСТУ-Н Б В.2.1-28:2013 не можливе так як поряд розташований погріб, що спричинить руйнування поряд розташованих будівель за відсутності деформаційних швів (які відсутні на вказаній будівлі).
ОСОБА_2 звернувся до експерта з технічного обстеження будівель та споруд ФОП ОСОБА_4 із питанням щодо визначення можливості влаштування прорізу (проєму в зовнішній несучій стіні) для влаштування заїзду в приміщення гаража, будівля якого розташована за адресою: АДРЕСА_2 .
У відповідності до експертного висновку №01-09.24 від 11.09.2024 вбачається, що фактично виконати проріз проєм відповідно до висновку експерта у несучій стіні неможливо оскільки неможливо облаштувати підсилення фундаменту, натомість виконання прорізу може спричинити пошкодження фундаменту та самого приміщення в цілому.
ОСОБА_2 зареєстрований як фізична особа-підприємець, що підтверджується свідоцтвом про державну реєстрацію фізичної особи підприємця серії В02 №280729
Вказане приміщення гаражу 1-4 в будівлі «Б» використовується ним для здійснення господарської діяльності, а тому існуючі заходи забезпечення позову перешкоджають його господарській діяльності.
Ухвалою Калинівського районного суду Вінницької області 23 квітня 2025 року в задоволенні заяви ОСОБА_2 про скасування заходів забезпечення позову, вжитих ухвалою Калинівського районного суду Вінницької області від 13.01.2023 у справі № 132/2545/15 шляхом скасування заборони ОСОБА_2 впускати на земельну ділянку площею 0,0166 га, що розташована за адресою: АДРЕСА_1 , кадастровий номер 0521610100:01:050:0145, і є власністю ОСОБА_1 , будь-які транспортні засоби та сторонніх осіб, відкривати в`їзні ворота в цей двір, в тому числі знаходитись самому, до набрання рішенням у справі № 132/2545/15 законної сили, - відмовлено.
Ухвала вмотивована тим, що розгляд вищевказаної об`єднаної цивільної справи ще не завершено, забезпечення позову в обраний позивачем спосіб є спів мірним із заявленими позовними вимогами та достатнім для забезпечення виконання майбутнього рішення суду, а тому суд вважає, вважає, що вказана заява про скасування заходів забезпечення позову є передчасною та задоволенню не підлягає.
ОСОБА_2 не погоджуючись із вказаною ухвалою суду, оскаржив її в апеляційному порядку.
Апеляційна скарга мотивована тим, що судом першої інстанції під час постановлення ухвали допущено не повне вивчення матеріалів справи, неповно з`ясовано обставини, що мають значення для справи, постановлена з порушенням норм матеріального права, тому є такою, що підлягає скасуванню в повному обсязі, оскільки судом першої інстанції при її постановлені не було взято до уваги, те, що на даний час змінились обставини , які існували станом на дату прийняття ухвали суду про забезпечення позову.
Від учасників справи, впродовж встановленого апеляційним судом строку, відзив на апеляційну скаргу не надійшов.
В судовому засіданні представник відповідача ОСОБА_2 – адвокат Шиманський В.М. апеляційну скаргу підтримав, просив суд її задовольнити посилаючись на доводи викладені в апеляційній скарзі.
Позивач  ОСОБА_1  та його представник адвокат Когутницький  В.М., в судовому засіданні заперечували щодо задоволення апеляційної скарги, просили суд ухвалу суду залишити без змін, а апеляційну скаргу без задоволення.
Частинами 1, 2 статті 367 ЦПК України передбачено, що суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.
Суд апеляційної інстанції досліджує докази, що стосуються фактів, на які учасники справи посилаються в апеляційній скарзі та (або) відзиві на неї.
Дослідивши матеріали справи, перевіривши законність і обґрунтованість ухвали суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги, апеляційний суд приходить до наступних висновків:
У відповідності до ч. 1 ст. 158 ЦПК України, суд може скасувати заходи забезпечення позову з власної ініціативи або за вмотивованим клопотанням учасника справи.
Відповідно до ч. 4 ст. 158 ЦПК України за результатами розгляду клопотання про скасування заходів забезпечення позову, вжитих судом, постановляється ухвала.
Забезпечення позову по суті - це обмеження суб`єктивних прав, свобод та інтересів відповідача або пов`язаних з ним інших осіб з метою забезпечення реалізації в майбутньому актів правосуддя і задоволених вимог позивача (заявника). Зазначені обмеження встановлюються ухвалою суду, вони діють до заміни судом виду забезпечення позову або скасування заходів забезпечення позову (ст. ст. 155, 156 ЦПК України).
Так судом першої інстанції встановлено, що в провадженні Калинівського районного суду Вінницької області знаходилась об`єднана цивільна справа за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про усунення перешкод в користуванні земельною ділянкою шляхом знесення воріт та поновлення огорожі та за зустрічним позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 , ОСОБА_3 про встановлення земельного сервітуту. 
Ухвалою Калинівського районного суду Вінницької області від 13.01.2023 року у цій справі було частково задоволено заяву ОСОБА_1 про забезпечення позову шляхом заборони ОСОБА_2 впускати на земельну ділянку площею 0,0166 га, що знаходиться по АДРЕСА_1 , кадастровий номер 0521610100:01:050:0145, і є власністю ОСОБА_1 , будь-які транспортні засоби та сторонніх осіб, відкривати в`їзні ворота в цей двір, в тому числі знаходитись самому, до набрання рішенням у справі № 132/2545/15-ц законної сили.
Рішення по вище зазначеній справі на час звернення ОСОБА_2 з заявою про скасування заходів забезпечення позову не ухвалено.
Згідно з частинами першою, другою статті 5 ЦПК України, здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором. У випадку, якщо закон або договір не визначають ефективного способу захисту порушеного, невизнаного або оспореного права, свободи чи інтересу особи, яка звернулася до суду, суд відповідно до викладеної в позові вимоги такої особи може визначити у своєму рішенні такий спосіб захисту, який не суперечить закону.
Відповідно до частини першої, абзацу дванадцятого частини другої статті 16 ЦК України кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу.
Стаття 41 Конституції України встановлює, що кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю, результатами своєї інтелектуальної, творчої діяльності. Право приватної власності набувається в порядку, визначеному законом. Ніхто не може бути протиправно позбавлений права власності. Право приватної власності є непорушним.
Згідно з частиною першою статті 316 ЦК України правом власності є право особи на річ (майно), яке вона здійснює відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб.
Власникові належать права володіння, користування та розпоряджання своїм майном (частина перша статті 317 ЦК України).
Частиною першою статті 319 ЦК України передбачено, що власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд.
Відповідно до частин першої, другої статті 321 ЦК України право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. Особа може бути позбавлена права власності або обмежена у його здійсненні лише у випадках і в порядку, встановлених законом.
Згідно зі статтею 391 ЦК України власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпоряджання своїм майном.
Забезпечення позову є процесуальним засобом, спрямованим на запобігання можливим порушенням майнових прав чи охоронюваних законом інтересів юридичної або фізичної особи, що полягає у вжитті заходів, за допомогою яких у подальшому гарантується виконання судових рішень, прийнятих за результатами розгляду спору.
Як визначено ст. 158 ЦПК України суд може скасувати заходи забезпечення позову з власної ініціативи або за вмотивованим клопотанням учасника справи. Клопотання про скасування заходів забезпечення позову розглядається в судовому засіданні не пізніше п`яти днів з дня надходження його до суду. За результатами розгляду клопотання про скасування заходів забезпечення позову, вжитих судом, постановляється ухвала.
Як роз`яснив Пленум Верховного суду України в пункті 10 постанови «Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову» від 22.12.2006 № 9 (зі змінами), заходи забезпечення позову мають тимчасовий характер і діють до виконання рішення суду, яким закінчується розгляд справи по суті. Зважаючи на це, суд при задоволенні позову не вправі скасовувати вжиті заходи до виконання рішення або зміни способу його виконання, за винятком випадків, коли потреба в забезпеченні позову з тих чи інших причин відпала або змінились обставини, що зумовили його застосування.
Отже для скасування раніше вжитих заходів забезпечення позову необхідним є як виконання рішення суду, яким закінчується розгляд справи, так і встановлення зміни обставин у порівнянні із тими, що існували при їх застосуванні, коли в результаті такої зміни потреба в застосованих обмеженнях припинила своє існування.
Зважаючи на те, що розгляд вищевказаної об`єднаної цивільної справи ще не завершено, забезпечення позову в обраний позивачем спосіб є спів мірним із заявленими позовними вимогами та достатнім для забезпечення виконання майбутнього рішення суду, суд першої інстанції дійшов правильного висновку, що вказана заява про скасування заходів забезпечення позову є передчасною та задоволенню не підлягає.
Доводи викладені в апеляційній скарзі є безпідставними, висновків суду не спростовують, на законність постановленої ухвали суду першої інстанції не впливають.
Згідно з статтею 375 ЦПК України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.
Ураховуючи наведене, апеляційний суд вважає, що зазначені в апеляційній скарзі аргументи не дають підстав для висновку про неправильне застосування судом першої інстанції норм права в оскаржуваній ухвалі.
Керуючись ст. ст. 35, 258, 374, 375, 381-384 ЦПК України, апеляційний суд,

постановив:

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 залишити без задоволення, а ухвалу Калинівського районного суду Вінницької області від 23 квітня 2025 року залишити без змін.
Постанова набирає законної сили з дня її прийняття, є остаточною і оскарженню не підлягає.

Головуючий І.В. Міхасішин 

Судді: О.Ю. Береговий

І.М. Стадник