ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
14 травня 2025 року 
м. Київ
справа № 380/14971/23
адміністративне провадження № К/990/43184/23  
Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду:
судді-доповідача - Шарапи В.М.,
суддів - Берназюка Я.О., Стеценка С.Г.,
розглянув у порядку письмового провадження касаційну скаргу ОСОБА_1 на рішення Львівського окружного адміністративного суду від 3 серпня 2023 року у складі судді Костецького Н.В. та постанову Восьмого апеляційного адміністративного суду від 7 грудня      2023 року у складі колегії суддів: Кузьмича С.М. (головуючий), суддів: Матковської З.М., Улицького В.З.  у справі за його позовом до Головного управління  Пенсійного фонду України у Львівській області (далі - ГУ ПФУ у Львівській області) про зобов`язання вчинити дії,
ОПИСОВА ЧАСТИНА          
Короткий зміст позовних вимог і рішень судів першої та апеляційної інстанцій
1. Позивач звернувся до суду з позовом у якому просив:
- зобов`язати ГУ ПФУ у Львівській області на підставі статей   1-1,   51,   63 Закону України 9 квітня 1992 року № 2262-ХІІ «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб»   (далі - Закон № 2262-ХІІ) застосувати для перерахунку основного розміру пенсії додатково до використаних видів грошового забезпечення станом на 1 квітня 2023 року, за період з 1 листопада 2019 року, наступні види грошового забезпечення які були враховані при нарахуванні пенсії, а саме: 100 % надбавка; безперервна служба - 50%; доплата від належної суми пенсії 50%, без обмеження її максимальним розміром та здійснити виплату перерахованого загального розміру пенсійних виплат із врахуванням раніше проведених виплат.
2. Львівський окружний адміністративний суд рішенням від 3 серпня 2023 року, залишеним без змін постановою Восьмого апеляційного адміністративного суду від 7 грудня 2023 року у задоволені позову відмовив.
Ухвалюючи рішення суд першої інстанції, з висновком якого погодився суд апеляційної інстанції виходив із того, що відсутні правові підстави для задоволення позовних вимог шляхом зобов`язання відповідача здійснити перерахунок основного розміру пенсії позивача із врахуванням таких видів грошового забезпечення, як: 100 % надбавка; безперервна служба - 50%; доплата від належної суми пенсії 50%, додатково до використаних видів грошового забезпечення станом на 1 квітня 2023 року, за період з 1 листопада 2019 року по час розгляду справи у суді без обмеження її максимальним розміром.
3. Суди попередніх інстанцій встановили:
3.1 Позивач є пенсіонером та отримує пенсію за вислугу років, призначену на підставі Закону    № 2262-ХІІ.
3.2 Рішенням Львівського окружного адміністративного суду від 7 грудня 2022 року у справі №380/154714/22 зобов`язано ГУ ПФУ у Львівській області провести перерахунок призначеної пенсії ОСОБА_1 на підставі статті 63 Закону № 2262-ХІІ у зв`язку зі зміною розміру грошового забезпечення працівників поліції з урахуванням всіх видів грошового забезпечення отриманих відповідно до довідки № 5181 від 1 вересня 2022 року, яка була виготовлена Державною установою «Територіальне медичне об`єднання Міністерства внутрішніх справ України по Львівській області» та здійснити виплату перерахованого загального розміру пенсійних виплат із врахуванням раніше проведених виплат.
3.3 На виконання рішення суду у справі №380/154714/22, відповідач здійснив з 1 квітня            2023 року перерахунок пенсії позивачу.
3.4 19 квітня 2023 року позивач звернувся до відповідача із скаргою, у якій зазначив, що при перерахунку основного розміру його пенсії станом на 1 квітня 2023 року не були враховані наступні види грошового забезпечення, які були враховані при нарахуванні його пенсії, а саме: надбавка - 100%; безперервна служба - 50%; доплата від належної суми пенсії 50%. Просив застосувати при перерахунку основного розміру пенсії вказані види грошового забезпечення.
3.5 ГУ ПФУ у Львівській області листом від 5 травня 2023 року повідомило позивача про те, що рішенням Львівського окружного адміністративного суду від 7 грудня 2022 року у справі №380/154714/22 на Головне управління не покладено зобов`язань щодо здійснення перерахунку пенсії позивача відповідно до видів грошового забезпечення, зазначених позивачем у зверненні, внаслідок чого відсутні підстави для проведення такого перерахунку пенсії.
3.6 Уважаючи протиправними такі дії відповідача, позивач звернувся до суду з відповідними позовними вимогами.
Короткий зміст вимог та узагальнені доводи касаційної скарги:
4. Не погоджуючись із рішеннями судів першої та апеляційної інстанцій, ОСОБА_1 звернувся із касаційною скаргою, у якій просить їх скасувати та ухвалити нове, яким задовольнити позовні вимоги. На її обґрунтування скаржник зазначив про незастосування судом апеляційної інстанції норм права, зокрема, статей 1-1, 51, 63 Закону № 2262-XІІ.
5. Відповідач подав відзив. У відзиві відповідач просить касаційну скаргу залишити без задоволення, а оскаржувані судові рішення - без змін. Зазначає, що рішення відповідачем виконано. Щодо виплати без обмеження максимальним розміром, то вважає, що це стосується пенсій, які призначені з 12 квітня 2023 року особам, які під час служби захищали суверенітет, територіальну цілісність та недоторканість України під час агресії росії проти України.  
Висновки суду за результатами розгляду касаційної скарги:
6. Суд касаційної інстанції наголошує на тому, що перевірка законності судових рішень судів першої та апеляційної інстанції згідно зі статтею 341 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС України) здійснюється виключно у частині застосування норм матеріального та процесуального права.
Суд касаційної інстанції не має права встановлювати або вважати доведеними обставини, що не були встановлені у рішенні або   постанові   суду чи відхилені ним, вирішувати питання про достовірність того чи іншого доказу, про перевагу одних доказів над іншими, збирати чи приймати до розгляду нові докази або додатково перевіряти докази.
7. Вирішуючи питання про обґрунтованість поданої касаційної скарги, Верховний Суд виходить з наступного.
8. Відповідно до частини першої статті 370 КАС України судове рішення, яке набрало законної сили, є обов`язковим для учасників справи, для їхніх правонаступників, а також для всіх органів, підприємств, установ та організацій, посадових чи службових осіб, інших фізичних осіб і підлягає виконанню на всій території України, а у випадках, встановлених міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, або за принципом взаємності, - за її межами.
9. Частинами другою та четвертою статті 372 КАС України передбачено, що судове рішення, яке набрало законної сили або яке належить виконати негайно, є підставою для його виконання. Примусове виконання судових рішень в адміністративних справах здійснюється в порядку, встановленому Законом.
10. Згідно із положеннями частини першої статті 1 Закону України від 2 червня 2016 року    №1404-VIII «Про виконавче провадження» (далі - Закон № 1404-VIII) виконавче провадження як завершальна стадія судового провадження і примусове виконання судових рішень та рішень інших органів (посадових осіб) - це сукупність дій органів і посадових осіб, визначених у цьому Законі, що спрямовані на примусове виконання і проводяться на підставах, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією України, цим Законом, іншими законами та нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до цього Закону, а також рішеннями, які відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню.
11. Частина перша статті 18 Закону № 1404-VIII визначає, що виконавець зобов`язаний вживати передбачених цим Законом заходів щодо примусового виконання рішень, неупереджено, ефективно, своєчасно і в повному обсязі вчиняти виконавчі дії.
12. Велика Палата Верховного Суду у постанові від 16 січня 2019 року у справі № 686/23317/13-а на підставі аналізу положень Закону № 1404-VIII дійшла висновку, що не можна зобов`язати суб`єкта владних повноважень виконувати судове рішення шляхом ухвалення з цього приводу іншого судового рішення, оскільки примусове виконання рішення суду здійснюється в порядку, передбаченому Законом № 1404-VIII.
13. Згідно з положеннями частин першої та другої статті 382 КАС України суд, який ухвалив судове рішення в адміністративній справі, може зобов`язати суб`єкта владних повноважень, не на користь якого ухвалене судове рішення, подати у встановлений судом строк звіт про виконання судового рішення. За наслідками розгляду звіту суб`єкта владних повноважень про виконання рішення суду або в разі неподання такого звіту суддя своєю ухвалою може встановити новий строк подання звіту, накласти на керівника суб`єкта владних повноважень, відповідального за виконання рішення, штраф у сумі від двадцяти до сорока розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.
14. Відповідно до вимог статті 383 КАС України особа-позивач на користь якої ухвалено постанову суду, має право подати до суду першої інстанції заяву про визнання протиправними рішень, дій чи бездіяльності, вчинених суб`єктом владних повноважень - відповідачем на виконання такої постанови суду або порушення прав позивача, підтверджених такою постановою суду.
15. Отже, процесуальним законом встановлено порядок виконання судових рішень в адміністративних справах та визначено певну послідовність дій, які необхідно вчинити для того, щоб зобов`язати відповідача належним чином виконати рішення суду.
16. Верховний Суд звертає увагу, що вищезазначені правові норми КАС України мають на меті забезпечення належного виконання судового рішення. Підставами їх застосування є саме невиконання судового рішення, ухваленого на користь особи-позивача, та обставини, що свідчать про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень, пов`язаних з невиконанням судового рішення в цій справі.
17. Наявність у КАС України спеціальних норм, спрямованих на забезпечення належного виконання судового рішення, виключає можливість застосування загального судового порядку захисту прав та інтересів стягувача шляхом подання позову. Судовий контроль за виконанням судового рішення здійснюється в порядку, передбаченому КАС України, який не передбачає можливості подання окремого позову, предметом якого є спонукання відповідача до виконання судового рішення.
18. Відповідно до статті 129-1 Конституції України судове рішення є обов`язковим до виконання. Держава забезпечує виконання судового рішення у визначеному законом порядку. Контроль за виконанням судового рішення здійснює суд.
19. Отже, судове рішення виконується безпосередньо і для його виконання не вимагається ухвалення будь-яких інших, додаткових судових рішень. У разі невиконання судового рішення, позивач має право вимагати вжиття спеціальних заходів впливу на боржника, передбачених законодавством про виконавче провадження, за КАС України. Невиконання судового рішення не може бути самостійним предметом окремого судового провадження.
Тобто, судове рішення виконується безпосередньо і для його виконання не вимагається ухвалення будь-яких інших, додаткових судових рішень.
20. Аналогічна правова позиція викладена у постановах Верховного Суду від 3 квітня, 9 липня  2019 року (справи №№ 820/4261/18, 826/17587/18, відповідно).
21. Суди попередніх інстанцій встановили, що ОСОБА_1 звертався до суду з вимогами до ГУ ПФУ у Львівській області - зобов`язати на підставі статей 1-1, 51, 63 Закону № 2262-ХІІ провести перерахунок призначеної пенсії з 1 листопада 2019 року у зв`язку зі зміною розміру грошового забезпечення поліції з врахуванням всіх видів грошового забезпечення отриманих відповідно до грошового атестату №3, виданого 25 січня 2007 року Сокальським РВ УМВСУ у Львівській області та довідки № 5181 від 1 вересня 2022 року, яка була виготовлена Державною установою «Територіальне медичне об`єднання Міністерства внутрішніх справ України по Львівській області» використавши для перерахунку пенсії суми грошового забезпечення, а саме: 1.Посадовий оклад; 2. Оклад по військовому або спеціальному званню; 3.Надбавка за стаж служби в поліції (відсотків посадового окладу з урахуванням окладу за спеціальним званням) 35%; 4. Надбавка за специфічні умови проходження служби в поліції (відсотків посадового окладу з урахуванням окладу за спеціальним званням та надбавки за стаж служби) - 44,92%;     5. Надбавка за службу в умовах режимних обмежень (відсотків посадового окладу) - 15%;           6. 100 відсоткова надбавка; 7. Доплата від належної суми пенсії 50%; 8. Безперервна служба - 50%; 9. Премія - 71,06%; без обмеження її максимальним розміром та здійснити виплату перерахованого загального розміру пенсійних виплат із врахуванням раніше проведених виплат.
Рішенням Львівського окружного адміністративного суду від 7 грудня 2022 року у справі №380/154714/22, яке набрало законної сили, зобов`язано ГУ ПФУ у Львівській області провести перерахунок призначеної пенсії ОСОБА_1 на підставі статі 63 Закону № 2262-ХІІ у зв`язку зі зміною розміру грошового забезпечення працівників поліції з урахуванням всіх видів грошового забезпечення отриманих відповідно до довідки №5181 від 1 вересня 2022 року, яка була виготовлена Державною установою «Територіальне медичне об`єднання Міністерства внутрішніх справ України по Львівській області» та здійснити виплату перерахованого загального розміру пенсійних виплат із врахуванням раніше проведених виплат.
На виконання рішення суду від 7 грудня 2022 року у справі №380/15471/22, відповідач здійснив з 1 квітня 2023 року перерахунок пенсії позивачу.
Позивач звертаючись до суду з позовом у справі, що розглядається, зазначив, що при перерахунку основного розміру його пенсії станом на 1 квітня 2023 року не були враховані наступні види грошового забезпечення, які були враховані при нарахуванні його пенсії, а саме: надбавка - 100 %; безперервна служба - 50%; доплата від належної суми пенсії 50%. Просив застосувати при перерахунку основного розміру пенсії вказані види грошового забезпечення.
22. Колегія суддів Верховного Суду звертає увагу, що зі змісту наведених у позовній заяві доводів убачається, що спір у цій справі фактично спрямований на виконання іншого судового рішення, а саме у справі №380/15471/22.
23. За приписами частини п`ятої статті 383 КАС України розгляд заяви про визнання протиправними рішень, дій чи бездіяльності, вчинених суб`єктом владних повноважень здійснюється судом протягом 10 днів, з дня її отримання.
24. Відповідно до частини шостої статті 383 КАС України за наявності підстав для задоволення заяви, суд, виявивши під час розгляду справи порушення закону, може постановити окрему ухвалу і направити її відповідним суб`єктам владних повноважень для вжиття заходів щодо усунення причин та умов, що сприяли порушенню закону; у разі необхідності суд може постановити окрему ухвалу про наявність підстав для розгляду питання щодо притягнення до відповідальності осіб, рішення, дії чи бездіяльність яких визнаються протиправними.
25. Суд також враховує, що винесення судового рішення, яке передбачає оцінку судового рішення прийнятого в іншій справі, буде суперечити   статті 129-1 Конституції України.
26. З огляду на зазначене, колегія суддів Касаційного адміністративного Суду доходить висновку, що обраний позивачем спосіб захисту не усуває юридичний конфлікт та не відповідає об`єкту порушеного права, а тому в такий спосіб неможливо захистити чи відновити право у разі визнання його судом порушеним.
При розгляді позовних вимог позивача стосовно невиконання судового рішення у іншій справі, суд не може зобов`язувати виконувати рішення суду шляхом ухвалення нового судового рішення, оскільки виконавче провадження являє собою завершальну стадію судового провадження.
27. Аналогічних правових висновків дійшла Велика Палата Верховного Суду в рішеннях від          16 січня 2019 року у справі № 686/23317/13-а та від 06 лютого 2019 року у справі № 816/2016/17.
28. Отже, у спірних відносинах наявні обставини, з якими стаття 383 КАС України пов`язує виникнення підстав для встановлення судового контролю за виконанням судового рішення.
29. Відповідно, якщо позивач уважає, що рішенням, дією чи бездіяльністю відповідача на виконання вищевказаного судового рішення порушено його права, свободи чи інтереси, то він повинна був звертатися до суду в порядку статті 383 КАС України із заявою про визнання протиправними рішень, дій чи бездіяльності відповідача (тобто в порядку судового контролю за виконанням рішення), а не подавати новий адміністративний позов.
30. Підсумовуючи вище наведене, Колегія суддів зазначає, що вимоги про визнання протиправними рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень, які прийняті (вчинені або не вчинені) на виконання судового рішення в окремому судовому провадженні не розглядаються.
31. У разі порушення зазначеного порядку оскарження рішень, дій чи бездіяльності, вчинених суб`єктом владних повноважень на виконання рішення суду - провадження у справі належить закривати з посиланням на те, що спір вирішений судовим рішенням, яке набрало законної сили.
32. Тобто, суди попередніх інстанцій правильно визначили характер спірних правовідносин, проте помилково виходили з того, що вимоги позивача підлягають розгляду в межах окремої справи, оскільки всі вимоги ОСОБА_1 у цій справі стосуються виключно виконання судового рішення у справі № 380/15471/22 і мають вирішуватися в порядку статті 383 КАС України.
33. За правилами пункту 5 частини першої статті 349, частини першої статті 354 КАС України суд касаційної інстанції за наслідками розгляду касаційної скарги має право скасувати судові рішення судів першої та (або) апеляційної інстанцій повністю або частково і закрити провадження у справі чи залишити позов без розгляду у відповідній частині.
34. Суд касаційної інстанції скасовує судові рішення в касаційному порядку повністю або частково і залишає позовну заяву без розгляду або закриває провадження у справі у відповідній частині з підстав, встановлених відповідно статтями 238, 240 цього Кодексу.
35. Відповідно до пункту 4 частини першої статті 238 КАС України Суд закриває провадження у справі якщо є такі, що набрали законної сили,   постанова   чи ухвала суду про закриття провадження у справі між тими самими сторонами, про той самий предмет і з тих самих підстав.
36. У разі порушення зазначеного порядку оскарження рішень, дій чи бездіяльності, вчинених суб`єктом владних повноважень на виконання рішення суду - провадження у справі належить закривати з посиланням на те, що спір вирішений судовим рішенням, яке набрало законної сили.
37. Аналогічна правова позиція викладена, зокрема, у постанові Верховного Суду від 22 серпня 2019 року (справа №522/10140/17).
38. Відповідно до частини першої статті 354 КАС України суд касаційної інстанції скасовує судові рішення в касаційному порядку повність або частково і залишає позовну заяву без розгляду або закриває провадження у справі у відповідній частині з підстав, встановлених відповідно статтями 238, 240 цього Кодексу.
Керуючись статтями 341, 345, 349, 354, 356, 359 Кодексу адміністративного судочинства України, Суд -
ПОСТАНОВИВ:
Касаційну скаргу ОСОБА_1 задовольнити частково.
Рішення Львівського окружного адміністративного суду від 3 серпня 2023 року та постанову Восьмого апеляційного адміністративного суду від 7 грудня 2023 року скасувати. 
Провадження у справі за позовом ОСОБА_1 до Головного управління  Пенсійного фонду України у Львівській області про зобов`язання вчинити дії закрити.
Постанова набирає законної сили з дати її прийняття, є остаточною і не оскаржується.

Суддя-доповідач                                                                                          В.М. Шарапа
Судді:                                                                                                              Я.О. Берназюк                                                                                                                                  С.Г. Стеценко