ШОСТИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД	
Справа № 753/21785/24                                                                       Суддя (судді) першої інстанції: Сирбул О.Ф.

ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

  09 квітня 2025 року                                                                         м. Київ

Шостий апеляційний адміністративний суд у складі:
головуючого судді                                                                              Ганечко О.М.,
суддів                                                                                               Сорочка Є.О.,
                                                                                                 Василенка Я.М.,

розглянувши у письмовому провадженні апеляційну скаргу ОСОБА_1 на рішення Дарницького районного суду м. Києва від 30.01.2025 у справі за позовом ОСОБА_1 до ІНФОРМАЦІЯ_1 про скасування постанови про накладення адміністративного стягнення,
 У С Т А Н О В И В :

ОСОБА_1 звернувся до Дарницького районного суду м. Києва із адміністративним позовом до ІНФОРМАЦІЯ_1 про скасування постанови про накладення адміністративного стягнення за частиною 3 ст. 210 КУпАП.
Позовні вимоги обґрунтовані тим, що 25 жовтня 2024 року був силоміць затриманий та доставлений до приміщення ІНФОРМАЦІЯ_1 . За місцезнаходженням відповідача, відносно позивача було складено протокол № 580 про адміністративне правопорушення від 25.10.2024, а потім постанову № 580 від 25.10.2024 по справі про адміністративне правопорушення за ч. 3 ст. 210 КУпАП. Зі змісту оскаржуваної постанови вбачається, що після перевірки документів позивача було з`ясовано, що останній не перебуває на військовому обліку військовозобо`язаних за місцем проживання, чим скоїв правопорушення в особливий період, передбачене ч. 3 ст. 210 КУпАП. Але такий висновок уповноважених осіб відповідача є хибним та не відповідає фактичним обставинам. Згідно військового квитка позивача вбачається, що останній проходив в 2007 році строкову службу та перебував на військовому обліку до 25 травня 2010 року, після чого був знятий з військового обліку. З того часу місце проживання не змінював, до ТЦК та/або військового комісаріату його не викликали та повістки про виклик він не отримував. В пояснення до протоколу № 580 позивач зазначає, що у 2015 році був у військоматі та став на військовий облік. На підставі викладеного, просив скасувати постанову № 580 від 25.10.2024 про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч. 3 ст. 210 КУпАП. Провадження у справі про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч. 3 ст. 210 КУпАП закрити, у зв`язку з відстуністю в його діях складу адміністративного правопорушення. 
Рішенням Дарницького районного суду м. Києва від 30.01.2025 в задоволенні адміністративного позову відмовлено.
Не погоджуючись з даним рішенням, позивач подав апеляційну скаргу, в якій просить скасувати таке рішення та прийняти нову постанову, якою задовольнити позовні вимоги в повному обсязі, при цьому, посилаючись на неповне з`ясування всіх обставин, порушення судом першої інстанції норм матеріального права, що призвело до неправильного вирішення спору.
Ухвалами Шостого апеляційного адміністративного суду від 01.04.2025 відкрито апеляційне провадження та призначено скаргу до розгляду у відкритому судовому засіданні на 09.04.2025.
Сторони у судове засідання не з`явились, про дату, час і місце судового засідання повідомлені належним чином.
З огляду на викладене, колегія суддів визнала за можливе розглянути справу в порядку письмового провадження, фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось.
Заслухавши суддю доповідача, дослідивши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга є необґрунтованою та не підлягає задоволенню, виходячи з наступного.
Як вбачається з матеріалів справи та встановлено судом першої інстанції, 25.10.2024 уповноваженою особою ІНФОРМАЦІЯ_1 - помічником начальника по правовій роботі ОСОБА_2 складено протокол № 580 про адміністративне правопорушення щодо ОСОБА_1 , в якому зазначено, що 25.10.2024 після перевірки документів було з`ясовано, що громадянин ОСОБА_1 не перебуває на військовому обліку військовозобов`язних за місцем проживання, отже, не дотримався вимог ст. 37 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу», п. п. 10 п 1 додатка 2 «Правил війського обліку призовників і військовозобов`язаних» до Порядку організації та ведення військового обліку призовників, військовозобв`язаних та резервістів, затверджених Постановою Кабінету Міністрів України                         № 1487 від 30.12.2022 в частині несвоєчасної постановки на військовий облік військовозобв`язаних, чим скоїв правопорушення в особливий період, передбачене ч. 3                    ст. 210 КУпАП.
При цьому, ОСОБА_1 роз`яснено його права та обов`язки, передбачені ст. 268 КУпАП, а також зміст ст. 63 Конституції України. Також, позивача повідомлено, що розгляд справи про адміністративне правопорушення відбудеться 25.10.2024 у приміщенні ІНФОРМАЦІЯ_1 каб. № 45.
Відповідно до письмових пояснень ОСОБА_1 , викладених у протоколі про адміністративне правопорушення № 580, він повідомляє, що у 2015 році був у військоматі та став на військовий облік, 25.10.2024 йшов з поліклініки Дарницького району м. Києва так як перебуває на лікарняному, місяць тому була операція.
25.10.2024 начальником ІНФОРМАЦІЯ_1 полковником ОСОБА_3 винесено постанову № 580, якою накладено на ОСОБА_1 адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі  25500,00 грн. Вказаною постановлю установлено, що після перевірки документів було з`ясовано, що громадянин ОСОБА_1 не перебуває на військовому обліку військовозобов`язних за місцем проживання, отже, не дотримався вимог ст. 37 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу», п. п. 10 п 1 додатка 2 «Правил війського обліку призовників і військовозобов`язаних» до Порядку організації та ведення військового обліку призовників, військовозобв`язаних та резервістів, затверджених Постановою Кабінету Міністрів України № 1487 від 30.12.2022 в частині несвоєчасної постановки на військовий облік військовозобв`язаних, чим скоїв правопорушення в особливий період, передбачене ч. 3 ст. 210 КУпАП.
Наведене зумовило позивача на звернення до суду з даним позовом.
Суд першої інстанції, відмовляючи в задоволенні позовних вимог, виходив з того, що позивач не прибув особисто для взяття на військовий облік до ІНФОРМАЦІЯ_1 та станом на                         25 жовтня 2024 року, не перебував на військовому обліку за зареєстрованим місцем проживання, що було виявлено 25 жовтня 2024 року під час перевірки його документів, відповідно, після виявлення адміністративного правопорушення працівниками ІНФОРМАЦІЯ_1 було складено протокол № 580 від 25 жотвня 2024 року, відтак постанова № 580 від 25 жовтня 2024 року про накладення адміністративне стягнення на ОСОБА_1 за ч. 3 ст. 210 КУпАП, є обґрунтованою та такою, що відповідає нормам КУпАП. При розгляді справи були з`ясовані і доведені обставини, які б свідчили, що в діях позивача в цій частині є ознаки правопорушення, за який законом встановлено адміністративну відповідальність.
Апелянт вважає такі висновки помилковими та необґрунтованими та зазначає, що:
-          справа розглянута в період непрацездатності (лікарняний) позивача;
-          повноваженнями щодо розгляду справ про адміністративні правопорушення, що визначені ст. 235 КУпАП наділені виключно керівники ТЦК та СП, проте відповідач є структурним підрозділом;
-          позивача затримано на вулиці, чим позбавлено можливості скористатись правом на надання правничої допомоги, а також, не було повідмолено про розгляд справи не пізніше ніж як за 3 дні до дати розгляду справи.
Зважаючи на вказане, колегія суддів вважає за необхідне звернути увагу на таке.
Відповідно до ч. 2 ст. 19 Конституції України, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.
Згідно з ч. 1 ст. 9, ст. 10 КУпАП, адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність. Адміністративне правопорушення визнається вчиненим умисно, коли особа, яка його вчинила, усвідомлювала протиправний характер своєї дії чи бездіяльності, передбачала її шкідливі наслідки і бажала їх або свідомо допускала настання цих наслідків.
Указом Президента України від 24 лютого 2022 року № 65/2022, затвердженого Законом України від 03 березня 2022 року № 2105-IX, у зв`язку з військовою агресією російської федерації проти України та з метою забезпечення оборони держави, підтримання бойової і мобілізаційної готовності Збройних Сил України та інших військових формувань, на підставі пропозиції Ради національної безпеки і оборони України, відповідно до пунктів 1, 17, 20 частини першої статті 106 Конституції України постановлено оголосити та провести загальну мобілізацію на території Вінницької, Волинської, Дніпропетровської, Донецької, Житомирської, Закарпатської, Запорізької, Івано-Франківської, Київської, Кіровоградської, Луганської, Львівської, Миколаївської, Одеської, Полтавської, Рівненської, Сумської, Тернопільської, Харківської, Херсонської, Хмельницької, Черкаської, Чернівецької, Чернігівської областей, міста Києва протягом 90 діб із дня набрання чинності цим Указом, а надалі, іншими Указами Президента України цей строк продовжений до сьогоднішнього дня.
Як передбачено абз. 5 ч. 10 ст. 1 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу», громадяни України, які підлягають взяттю на військовий облік, перебувають на військовому обліку призовників або у запасі Збройних Сил України, у запасі Служби безпеки України, розвідувальних органів України чи проходять службу у військовому резерві, зобов`язані, зокрема виконувати правила військового обліку, встановлені законодавством.
Частиною 6 статті 22 Закону України «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію», передбачено, що у період проведення мобілізації (крім цільової) громадяни України чоловічої статі віком від 18 до 60 років зобов`язані мати при собі військово-обліковий документ та пред`являти його за вимогою уповноваженого представника територіального центру комплектування та соціальної підтримки або поліцейського, а також представника Державної прикордонної служби України у прикордонній смузі, контрольованому прикордонному районі та на пунктах пропуску через державний кордон України.
Під час перевірки документів уповноважений представник територіального центру комплектування та соціальної підтримки або поліцейський здійснює фото- і відеофіксацію процесу пред`явлення та перевірки документів із застосуванням технічних приладів та засобів фото- та відеофіксації, а також може використовувати технічні прилади, засоби та спеціалізоване програмне забезпечення з доступом до Єдиного державного реєстру призовників, військовозобов`язаних та резервістів.
Відповідно до пункту 1 Положення про територіальні центри комплектування та соціальної підтримки, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 23 лютого 2022 року № 154, територіальні центри комплектування та соціальної підтримки є органами військового управління, що забезпечують виконання законодавства з питань військового обов`язку і військової служби, мобілізаційної підготовки та мобілізації.
Згідно з ч. 1 ст. 210 КУпАП, порушення призовниками, військовозобов`язаними, резервістами правил військового обліку - тягне за собою накладення штрафу від двохсот до трьохсот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.
Частиною 3 статті 210 КУпАП, передбачено, що вчинення дій, передбачених частиною першою цієї статті, в особливий період - тягне за собою накладення штрафу від однієї тисячі до однієї тисячі п`ятисот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.
Положення статей 210, 210-1 цього Кодексу, не застосовуються у разі можливості отримання держателем Єдиного державного реєстру призовників, військовозобов`язаних та резервістів персональних даних призовника, військовозобов`язаного, резервіста шляхом електронної інформаційної взаємодії з іншими інформаційно-комунікаційними системами, реєстрами (у тому числі публічними), базами (банками) даних, держателями (розпорядниками, адміністраторами) яких є державні органи.
Під час розгляду даного спору в суді першої інстанції було досліджено, що 25.10.2024 уповноваженою особою ІНФОРМАЦІЯ_1 - помічником начальника по правовій роботі ОСОБА_2 складено протокол № 580 про адміністративне правопорушення щодо ОСОБА_1 , в якому зазначено, що 25.10.2024 після перевірки документів було з`ясовано, що громадянин ОСОБА_1 не перебуває на військовому обліку військовозобов`язних за місцем проживання, отже не дотримався вимог ст. 37 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу», пп. 10 п 1 додатка 2 «Правил війського обліку призовників і військовозобов`язаних» до Порядку організації та ведення військового обліку призовників, військовозобв`язаних та резервістів, затверджених Постановою Кабінету Міністрів України № 1487 від 30.12.2022 в частині несвоєчасної постановки на військовий облік військовозобв`язаних, чим скоїв правопорушення в особливий період, передбачене частиною третьої статті 210 КУпАП.
При цьому, ОСОБА_1 роз`яснено його права та обов`язки, передбачені ст. 268 КУпАП, а також зміст ст. 63 Конституції України. 
Також, підтверджується й те, що позивача повідомлено, що розгляд справи про адміністративне правопорушення відбудеться 25.10.2024 у приміщенні ІНФОРМАЦІЯ_1 каб. № 45.
Відповідно до письмових пояснень ОСОБА_1 , викладених у протоколі про адміністративне правопорушення № 580, він повідомляє, що у 2015 році був у військоматі та став на військовий облік, 25.10.2024 йшов з поліклініки Дарницького району м. Києва та те, що перебуває на лікарняному, місяць тому була операція.
25.10.2024 начальником ІНФОРМАЦІЯ_1 полковником ОСОБА_3 винесено постанову № 580, якою накладено на ОСОБА_1 адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 25 500,00 грн. Вказаною постановлю установлено, що після перевірки документів було з`ясовано, що громадянин ОСОБА_1 не перебуває на військовому обліку військовозобов`язних за місцем проживання, отже не дотримався вимог ст. 37 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу», пп. 10 п 1 додатка 2 «Правил війського обліку призовників і військовозобов`язаних» до Порядку організації та ведення військового обліку призовників, військовозобв`язаних та резервістів, затверджених Постановою Кабінету Міністрів України № 1487 від 30.12.2022 в частині несвоєчасної постановки на військовий облік військовозобв`язаних, чим скоїв правопорушення в особливий період, передбачене частиною третьої статті 210 КУпАП.
Відповідно до положень ст. 235 КУпАП, територіальні центри комплектування та соціальної підтримки розглядають справи про такі адміністративні правопорушення: про порушення призовниками, військовозобов`язаними, резервістами правил військового обліку, про порушення законодавства про оборону, мобілізаційну підготовку та мобілізацію, про зіпсуття військово-облікових документів чи втрату їх з необережності (статті 210, 210-1, 211 (крім правопорушень, вчинених військовозобов`язаними чи резервістами, які перебувають у запасі Служби безпеки України або Служби зовнішньої розвідки України).
Від імені територіальних центрів комплектування та соціальної підтримки розглядати справи про адміністративні правопорушення і накладати адміністративні стягнення мають право керівники територіальних центрів комплектування та соціальної підтримки.
Положенням про ІНФОРМАЦІЯ_2 від 23.11.2023, затверджено функціональні обов`язки керівника ІНФОРМАЦІЯ_3 , одним із таких обов`язків є розгляд у передбачених законом випадках справ про адміністративне правопорушення та накладення адміністративного стягнення.
Згідно довідки № 193/21 від 08.11.2021 з відомчого обліку Міністерства оборони України в Єдиному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань, код НОМЕР_2 закріплено за ІНФОРМАЦІЯ_3 .
Тож, висновки суду першої інстанції про те, що доводи позивача про те що, розгляд справи про адміністративне правопорушення проведено неповноважною особою не знайшли свого підтвердження, є правильними. До того ж, колегія суддів звертає увагу на те, що обставини того, що за формою ІНФОРМАЦІЯ_4 є структурним підрозділом, не спростовує того, що ОСОБА_4 \ начальником ІНФОРМАЦІЯ_5 , що відповідає приписам ст. 235 КУпАП.
Щодо суті обставин, що стали підствою для прийняття оскаржуваної постанови, колегія суддів враховує, що позивач перебував на обліку з 09.10.2008 по 25.05.2010, однак станом на момент винесення стосовно нього оскаржуваної постанови, не став на військовий облік за місцем проживання, що передбачено п. 1.1 Правил військового обліку призовників, військовозобов`язаних та резервістів. Як зазначено в постанові № 580 від 25.10.2024, після перевірки документів було з`ясовано, що громадянин ОСОБА_1 не перебуває на військовому обліку військовозобов`язних за місцем проживання.
Доказів перебування позивача на військовому обліку, апелянтом не надано, на противагу чому, матеріали справи містять докази того, що позивач 25.05.2020 знятий з військового обліку ІНФОРМАЦІЯ_6 , онак наступних даних обліку військовий квиток Серії НОМЕР_1 не містить.
Відповідно до статті 251 КУпАП, доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото - і кінозйомки, відеозапису чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.
ОСОБА_1 не прибув особисто для взяття на військовий облік до ІНФОРМАЦІЯ_1 та станом на 25 жовтня 2024 року не перебував на військовому обліку за зареєстрованим місцем проживання, що було виявлено 25 жовтня 2024 року під час перевірки його документів, відповідно після виявлення адміністративного правопорушення працівниками ІНФОРМАЦІЯ_1 було складено протокол № 580 від 25 жотвня 2024 року, відтак строки для притягнення                     ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за порушення правил військового обліку згідно ст. 38 КУпАП не були порушені.
Пояснення позивача зазначені в протоколі № 580 про адміністративне правопорушення про те, що він у 2015 році був у військоматі та став на військовий облік не знайшли свого підтвердження та не спростовуються апеляційною скаргою.
За порушення правил військового обліку передбачена адміністративна відповідальність згідно ст. 210 КУпАП та враховуючи, що з моменту оприлюднення Указу Президента України від 17 березня 2014 року № 303/2014 «Про часткову мобілізацію» та до цього часу в Україні діє особливий період, а тому ОСОБА_1 підлягає притягненню до адміністративної відповідальності за ч. 3 ст. 210 КУпАП.
Колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції про те, що постанова № 580 від 25 жовтня 2024 року про накладення адміністративне стягнення на ОСОБА_1 за ч. 3 ст. 210 КУпАП, є обґрунтованою та такою, що відповідає нормам КУпАП. При розгляді справи були з`ясовані і доведені обставини, які б свідчили, що в діях позивача в цій частині є ознаки правопорушення, за який законом встановлено адміністративну відповідальність.
Щодо доводів апелянта про те, що справа розглянута в період непрацездатності (лікарняний) позивача, колегія суддів звертає увагу на те, що доказів того, що позивач про вказані обставини повідомляв відповідача в справі немає, як і не надано доказів на підтвердження цих обставин. 
Згідно зі ст. 268 КУпАП, особа, яка притягається до адміністративної відповідальності має право: знайомитися з матеріалами справи, давати пояснення, подавати докази, заявляти клопотання; при розгляді справи користуватися юридичною допомогою адвоката, іншого фахівця у галузі права, який за законом має право на надання правової допомоги особисто чи за дорученням юридичної особи, виступати рідною мовою і користуватися послугами перекладача, якщо не володіє мовою, якою ведеться провадження; оскаржити постанову по справі.
Справа про адміністративне правопорушення розглядається в присутності особи, яка притягається до адміністративної відповідальності.
Під час відсутності цієї особи справу може бути розглянуто лише у випадках, коли є дані про своєчасне її сповіщення про місце і час розгляду справи і якщо від неї не надійшло клопотання про відкладення розгляду справи.
Таким чином, особі, яка притягається до адміністративної відповідальності, має бути забезпечено право завчасно знати про дату, час та місце розгляду справи, що є гарантією реалізації наданих ст. 268 КУпАП прав, зокрема, на участь в розгляді справи про адміністративне правопорушення, висловлення заперечень, надання пояснень та доказів, заявлення клопотань, здійснення захисту.
Колегія суддів відхиляє і доводи апелянта в частині того, що позивача було затримано на вулиці, чим позбавлено можливості скористатись правом на надання правничої допомоги, а також, не було повідмолено про розгляд справи не пізніше ніж як за 3 дні до дати розгляду справи, оскільки позивач був повідомлений про дату та час розгляду справи, згідно власноручного підпису на протоколі, нававав у поясненнях і зауваженнях свої доводи, проте, не вказував на необхідність та незабезпечення відповідачем адвоката, клопотань не заявляв, вказані доводи не фіксував. 
Колегія суддів зауважує, що протокол був складений у присутності позивача, даний факт позивачем не заперечувався, про час та місце розгляду справи позивач повідомлений, клопотань та зауважень від позивача не надходило, отже права позивача в ході складання протоколу та постанови порушені не були. Клопотання про перенесення розгляду справи не були заявлені, а тому, позивач не був позбавлений можливості скористатись наданим йому правом заявити клопотання, зокрема, щодо відкладення розгляду справи.
На переконання колегії суддів, відповідачем було дотримано процедуру розгляду справи про адміністративне правопорушення, оскаржувана постанова містить необхідні реквізити, у тому числі, виклад обставин правопорушення, установлених під час розгляду справи, посилання на правові норми, порушення яких стало підставою для притягнення позивача до відповідальності, а судовим розглядом підтверджено вчинення позивачем адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 210-1 КУпАП.
При цьому, процедурних порушень, що мали б реальний вплив на вирішення даного спору, колегією суддів не встановлено, тому, притягнення позивача до відповідальності за оскаржуваною постановою, є законним. 
Ураховуючи зазначене, колегія суддів вважає, що суд першої інстанції дійшов обґрунтованого висновку про законність оскаржуваної постанови та скоєння позивачем адміністративного правопорушення за ч. 3 ст. 210-1 КУпАП.
За наслідками розгляду апеляційної скарги, колегія суддів дійшла висновку про необґрунтованість її доводів та відсутність підстав для скасування чи зміни оскаржуваного рішення.
Згідно ч. 1 ст. 315 КАС України, за наслідками розгляду апеляційної скарги на судове рішення суду першої інстанції суд апеляційної інстанції має право залишити апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення - без змін.
У відповідності до ст. 316 КАС України, суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.
Постанова набирає законної сили з дати її прийняття та оскарженню не підлягає, згідно з ч. 3 ст. 272 КАС України.
Керуючись ст. ст. 243, 286, 273, 311, 315, 316, 321, 322, 325 КАС України, суд,

                                             У Х В А Л И В :

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 - залишити без задоволення.

Рішення Дарницького районного суду м. Києва від 30.01.2025 - залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дати її ухвалення та оскарженню не підлягає.

Головуючий суддя                                                                               О.М. Ганечко

Судді                                                                                                         Є.О. Сорочко
                                                                                                              
   Я.М. Василенко