КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
                                                            
Справа №755/17180/24	Головуючий у І інстанції: Дзюба О.А.	
Провадження №33/824/1143/2025	 	
ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ   УКРАЇНИ
05березня 2025 року суддя Київського апеляційного суду Мосьондз І.А., розглянувши апеляційну скаргу захисника Вознюка В.А. в інтересах ОСОБА_1 на постанову Дніпровського районного суду міста Києва від 02січня 2025 року,
ВСТАНОВИВ:
Постановою Дніпровського районного суду міста Києва від 02січня 2025 рокуОСОБА_1визнано винуватим у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, та накладено на нього адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 1000 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 17000 грн., з позбавленням права керування транспортними засобами на 1 рік.
Не погоджуючись з даним рішенням суду, захисник Вознюк В.А. в інтересах ОСОБА_3 подав апеляційну скаргу, в якій просить оскаржувану постанову суду скасувати, вважаючи її незаконною, та закрити  провадження у справі.
В обґрунтування апеляційних вимог зазначає, щоу протоколі про адміністративне правопорушення, складеному відносно ОСОБА_1 , не конкретизована суть адміністративного правопорушення, а саме не зазначено ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, за яких підстав поліцейський вважав, що ОСОБА_1 перебуває в стані алкогольного сп`яніння.
Крім цього,захисник стверджує, що в ході розмови з поліцейськими ОСОБА_1 повідомляв, що не погоджується з результатами огляду на стан сп`яніння, проведеного за допомогою приладу Драгер, оскільки випив напередодні ввечері один літр пива, проте поліцейські належним чином не відреагували на зазначене, чим порушили саму процедуру огляду на стан сп`яніння. Підтвердженням зазначеного є наявність письмового направлення його на огляд до лікаря-нарколога. В той же час відео, яке наявне в матеріалах справи, є неповним.
Також захисник звертає увагу на те, що в матеріалах справи відсутні відомості про те, що працівники поліції роз`яснили ОСОБА_1 порядок проходження огляду на стан сп`яніння та пропонували йому пройти огляд на стан сп`яніння в закладі охорони здоров`я після його незгоди з результатами огляду.
За результатами апеляційного перегляду просить постанову суду скасувати, а провадження у справі про адміністративне правопорушення за ч.1 ст.130 КУпАП відносно ОСОБА_1 закрити у зв`язку з відсутністю складу адміністративного правопорушення.
Перевіривши матеріали справи про адміністративне правопорушення, заслухавши в судовому засіданні пояснення ОСОБА_1 та його  захисниківВознюка В.А. та Монастиренка О.Ю. на  підтримку поданої апеляційної скарги, проаналізувавши викладені у ній доводи, суд апеляційної інстанції приходить до висновку, що апеляційна скарга задоволенню не підлягає, з наступних підстав.
Відповідно до ст.280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.
Положеннями статей 251 та 252 КУпАП визначено, що доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами. 
Орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному та об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом та правосвідомістю.
Згідно оскаржуваної постанови ОСОБА_1 визнано винуватим у тому, що він 15вересня 2024 року о 10 год. 20 хв.керував транспортним засобом «Форд» д.н.з. НОМЕР_1 в стані алкогольного сп`яніння. Огляд на стан сп`яніння проводився у встановленому законом порядку на місці зупинки транспортного засобу зі згоди водія за допомогою приладу «Драгер 6820». Результатом огляду встановлено наявність в організмі ОСОБА_1 алкоголю в кількості 0,49 проміле. Своїми діями ОСОБА_1 порушив п.2.9(а) ПДР України, чим вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 130 КУпАП.
Вивченням матеріалів справи про адміністративне правопорушення встановлено, що суддя, діючи у відповідності до вимог ст.ст.245, 252, 280, 283 КУпАП, всебічно, повно та об`єктивно дослідив обставини вчиненого адміністративного правопорушення на підставі доказів, оцінених на предмет належності та допустимості, за результатами чого дійшов обґрунтованого висновку про доведеність винуватості  ОСОБА_1 у порушенні п.2.9 (а) Правил дорожнього руху, що є складом адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП.
В обґрунтування висновку про порушення ОСОБА_1 п.2.9(а) ПРД суд послався на наявні в матеріалах справи докази, а саме дані протоколу про адміністративне правопорушення, акт огляду на стан сп`яніння, яким зафіксовано наявність в організмі ОСОБА_1 алкоголю в кількості 0,49 проміле, відеозапис з нагрудної камери працівника поліції. 
Суд апеляційної інстанції вважає такий висновок суду законним і обґрунтованим, з огляду на наступне.
Зокрема, складений відносно ОСОБА_1 протокол про адміністративне правопорушення, підписаний ним без застережень, відповідає вимогам ст.256 КУпАП та є джерелом доказової інформації про подію правопорушення та особу, яка його вчинила. 
У доводах апеляційної скарги захисник Вознюк В.А. стверджує, що в складеному відносно ОСОБА_1 протоколі про адміністративне правопорушення не зазначено, які саме ознаки сп`яніння були виявлені в нього,що свідчить про недотримання Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.
Проте, як вбачається з наявного в матеріалах справи відеозапису з нагрудної камери працівника поліції, ОСОБА_1 було повідомлено, що у нього вбачаються ознаки алкогольного сп`янінням, а саме: характерний запах алкоголю з порожнини рота, виражене тремтіння пальців рук та почервоніння очей. 
Ці ж ознаки алкогольного сп`янінням вказані і в Акті огляду на стан сп`янінням з використанням спеціальних технічних засобів. Даний акт також підписаний ОСОБА_1 без жодних зауважень та застережень. А тому суд апеляційної інстанції вважає, що та обставина, що у протоколі про адміністративне правопорушення не вказані конкретні ознаки сп`янінням, не свідчить про невинуватість ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, оскільки його притягнуто до адміністративної відповідальності саме за керування транспортним засобом в стані сп`яніння. 
Також до протоколу про адміністративне правопорушення долучено чек з приладу «Драгер», за допомогою якого проводився огляд на стан сп`яніння, за результатами якого встановлено наявність в організмі ОСОБА_1 алкоголю в кількості 0,49 проміле. У відповідній графі наявний підпис ОСОБА_1 про ознайомлення з результатами огляду.
Поряд з цим, з наявного відеозапису вбачається, що ОСОБА_1 повідомляє працівника поліції, що напередодні ввечері він вживав алкогольні напої. Також водій жодним чином не заперечував проти результатів огляду, проведеного за допомогою приладу «Драгер», а тому працівники поліції не пропонували йому пройти повторний огляд у закладі охорони здоров`я. При цьому поліцейський, перед початком огляду повідомивОСОБА_1 , що він має право пройти огляд також і в найближчому закладі охорони здоров`я. 
Даний факт спростовує доводи захисника про те, що в розмові з поліцейськими ОСОБА_1 повідомляв, що не згоден з результатами огляду на стан сп`яніння за допомогою приладу «Драгер» але поліцейські належним чином не відреагували на зазначене, тобто не доставили ОСОБА_1 до закладу охорони здоров`я, для повторного проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння.
Доводи захисника Вознюка В.А. щодо неналежності як доказу відеозапису, наявного в матеріалах справи, суд вважає необґрунтованими, оскільки даний відеозапис в повній мірі відображає обставини проведення огляду ОСОБА_1 на стан алкогольного сп`янінням за допомогою приладу «Драгер», а тому є належним та допустимим доказом його винуватості у порушенні п.2.9.а ПДР.
З урахуванням викладеного, за результатами апеляційного перегляду справи про адміністративне правопорушення не встановлено порушення суддею норм процесуального права чи неправильного застосування норм матеріального права, як про це зазначається в апеляційній скарзі.
Оскільки рішення суду, яке оскаржується, є законним, обґрунтованим та вмотивованим, суд апеляційної інстанції залишає його без змін, а подану апеляційну скаргу - без задоволення.
На підставі викладеного, керуючись ст.294 КУпАП, -
ПОСТАНОВИВ:
Постанову Дніпровського районного суду міста Києва від 02 січня 2025 року, якою ОСОБА_1 визнано винуватим у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, та накладено на нього адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 1000 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 17000 гривень з позбавленням права керування транспортними засобами на 1 рік, - залишити без змін, а апеляційну скаргу захисника Вознюка В.А. в інтересах ОСОБА_3 - без задоволення.
Постанова апеляційного суду набирає законної сили негайно після її винесення та оскарженню не підлягає.
 
Суддя                                                                                  І.А. Мосьондз